lampa: berättelse till lakdtbruksstvrelsen 1905. 55 



Fran trädgarden. 



Apelöronvifveln [Otiorrhynchus picipes 'L.) Denna vifvel, 

 som är känd för att gnaga barken och knopparna på apel, 

 päronträd, körsbärsträd, hallon, vinrankor m. m., och om da- 

 gen håller till på jorden samt är framme och äter under nat- 

 ten, har i år gjort ej obetydlig skada på plantor af ask och 

 äa mer af lönn vid Tosterup i Skåne (Hedlund). Enligt 

 BOx\S skall den krypa in uti de halmband, som lindas om- 

 kring träden, och där kunna fångas. 



Fårade öronvifveln [OtiorrhyncJius siilcatus F.) har hit- 

 tills varit rätt sällsynt i sydligaste Sverige, men under detta 

 år visade den sig allmän vid Hököpinge i Skåne, där den 

 anställde stor förödelse på jordgubbsplantorna under juni 

 månad. Det torde nu vara första gången, som denna vifvel 

 upptages såsom skadedjur i vårt land. Den finnes numera 

 äfven i N. Amerika och Nya Holland, dit den blifvit införd. 

 Enligt Taschenberg framkommer vifveln om våren, gnager 

 då på fîerahanda plantor och blir sedan skadlig för vinstockar, 

 hvars rötter skadas af larven. Förpuppning om våren, pupptiden 

 14 dagar. — Larven bildar ring- eller spiralformiga gångar i 

 rotbarken, hvarigenom roten slutligen dör. RÜBSAAIMEN föreslår, 

 att som utrotningsmedel begagna kolsvafla, som föres ned i 

 jorden till närheten af det ä roten skadade stället. 



Kål vifveln [Ceiitliorrhynclnis rapœ Gydl.) är hittills an- 

 sedd som mycket sällsynt i Sverige, men i år har den upp- 

 trädt allmänt vid Adelsnäs i Östergötland, och icke nog där- 

 med, ty den har äfven visat sig kunna vara ett verkligt skade- 

 djur genom att urhålka rotstockarna på kålplantor. Som ett 

 utförligare omnämnande rörande densamma, jämte bifogade 

 figurer, är af assistenten TULLGREN infördt i Landtbruks- 

 .styrelsens meddelanden N:o iii, får jag hänvisa härtill. Emel- 

 lertid hafva vi fått att göra med ännu en ny skadeinsekt 

 att lägga till de manga, som förut varit kända. 



Apelskottbocken [PogonocJieriis fasciciilatns D. G.). Herr 

 Nils Karlsson i Algustorp, Balingslöf, skrifver: Ungefär en 

 vecka före midsommar fick man på äppleträden se många 

 nya skott vissnade, och vid undersökning befanns, att de 

 voro ihåliga och någon gång innehöllo en liten larv, som för- 

 orsakat detta, men efter midsommar kunde jag ej finna någon 



