^6 KNTOMOLOGISK TIDSKRIFT IO06. 



D 



sädan. Dessa skadade skott varsnades mest i Hessleholm, 

 Halingslöf och Vngsjö. Skadan var dock ej stor. — Jag har 

 anledning tro, att dessa larver tillhörde ofvannämnda skal- 

 baggar, då de förekommo på sådant sätt. 



Dock kan detta vara tvifvelaktigt, då inga puppor an- 

 träffades, ty dessa borde funnits kvar i urhälkningen. Apel- 

 märgstekeln [Taxonus glabratns Fall.) lefver äfven i skotten, 

 men brukar träffas i unga plantor i trädskolor; och kunde 

 det varit denna stekels larver, som urhålkat kvistarna i än- 

 darna, eftersom de ej syntes till efter midsommar, då stek- 

 larna redan utvecklats och flugit bort. 



Hallonjordloppan [BatopJiila nibi Payk.). En mycket 

 liten skalbagge, som i likhet med andra jordloppor har för- 

 mågan att hoppa, emedan den blifvit utrustad med ovanligt 

 starka och grofva baklår. Den är till färgen svart och grön- 

 glänsande, pannspröt och ben rödgula. Det är troligen först 

 i år, som denna insekt i Sverige ertappats som skadedjur. 

 Jordgubbsplantorna förstördes rätt grundligt af honom vid 

 Anstalten äfvensom vid Kvistrum i Kalmar län och troligen 

 på många andra ställen, fast kanske ingen lade märke där- 

 till. Se vidare härom i TiLLGRENS: Studier och iakttagelser 

 rörande skadeinsekter i Meddelanden från K. Landtbruk.s- 

 styrelsen N:o ii i. 



Krusbärstekeln [Neniatus rihesii Scop.) har visat sig 

 och härjat krusbärsbuskarna på många ställen inom landet, 

 men har öfverallt, där kejsargrönt användts i god tid, kunnat 

 med lätthet utrotas, hvarigenom både blad och bär blifvit i 

 behåll. Nils Karlsson i Balingslöf (Skåne) uppger, att han 

 aldrig förr sett en så stark härjning af larverna som i år. 

 Man bör undersöka buskarna, först och främst de nedersta 

 grenarna, då bladen blifvit fullt utvuxna, och om då på dessas 

 undersida märkas små hvita ägg sittande radvis intill nerverna, 

 böra de afplockas och förstöras, eller tager man till sprutan, 

 ifall äggen redan kläckts och små larver sitta på bladkan- 

 terna. — Att plocka bort bladen tillika med larverna går 

 äfven för sig, men är besvärligare. Att bespruta hela bu- 

 skarna är .sällan behöfligt, utan plägar det vara nog att spruta 

 pä de grenar, där larverna äro samlade. Dessa sitta tätt till- 

 sammans medan de äro yngre. 



