tlllgren: om skuldlöss. 71 



I det följande lämnas en kortfattad framställning af sköld- 

 lössens organisation, utveckling och lif, en redogörelse för 

 de olika utrotningsmetoderna samt en öfversikt af i växthus 

 eller det fria funna arter, af hvilka flertalet äro att betrakta 

 som i mer eller mindre grad för kulturväxterna skadliga arter. 



1. Sköldlössens organisation, utvecklings- 

 historia och lefnadssätt. 



Sköldlössen ställas ju som bekant tillsammans med stink- 

 flyn, stritar, bladloppor och bladlöss till insektordningen 

 skinnbaggar (Hcmiptera). Att så till sin organisation olika 

 insekter som dessa föras ihop till en gemensam grupp, före- 

 faller nog mången mer än underligt. Men de äga dock 

 några gemensamma karaktärer, som berättiga detta förfarings- 

 sätt. Den viktigaste, ja, måhända enda bland dessa, är mun- 

 delarnas byggnad. Alla äga nämligen en tämligen likartad 

 »sugapparat», bestående af den ofta kolossalt förlängda under- 

 läppen, som, på öfversidan rännformig, omsluter eller upp- 

 tager de ännu längre, till »stickborst» omdanade käkarna. 

 Inuti stickborsten löpa till munhålan ytterst fina kanaler, ge- 

 nom hvilka växtsafterna pä grund af härrörskraften stiga upp. 

 Beträffande skinnbaggarnas utveckling brukar man säga, att 

 de genomgå »ofullständig förvandling», och menar därmed, 

 att den nykläckta ungen till sin allmänna byggnad har mo- 

 derns utseende, att likheten äfven i deltalj gradvis genom- 

 föres vid hudömsningarna samt att den slutliga fuUändningen 

 med utbildandet af vingarna ej föregås af en hviloperiod, ett 

 s. k. puppstadium. Detta utvecklingsförlopp är karakteri- 

 stiskt för flertalet skinnbaggsgrupper. Som af det följande 

 framgår, är emellertid sköldlössens utvecklingshistoria högst 

 betydligt mera invecklad och närmar sig den s. k. fullstän- 

 diga förvandlingen, särskildt därigenom, att hanarna genomgå 

 ett slags puppstadium, till utseendet ofta i hög grad erinrande 

 öm det hos t. ex. skalbaggar eller steklar. 



Från den närmast besläktade Hemiptergruppen, blad- 

 lössen, skilja de sig, utom genom olikheterna i utvecklings- 

 sättet, därigenom att honorna alltid sakna vingar samt att 



