tullgren: om sköldlöss, 75 



heter för hanar och honor, da däremot nii skiljaktigheterna 

 mellan könen börja utvecklas. Honorna i detta s. k. nymf- 

 stadium likna de fullbildade i hög grad, men skilja sig i 

 flera afseenden betydligt frän larverna, särskildt därigenom, 

 att de fullständigt sakna ben och antenner. Till formen äro 

 de oftast långsträckta, ovala eller äggrunda. När slutligen 

 den sista hudömsningen äger rum, blir sköldlusen könsmogen 

 och får på buksidan en särskild öppninor för könsorganen. 

 Hos den fullbildade honan, äfven hos nymfstadiet, är bak- 

 kanten af sista kroppsringen för hvarje art på ett karakteri- 

 stiskt sätt försedd med egendomligt formade taggar, lameller 

 m. m. Rundt könsöppningen sitta gruppvis ordnade ring- 

 formiga bildningar, utförsgångar för ett slags vaxkörtlar. Lik- 

 nande organ med samma uppgift finnas äfven ordnade i bäg- 

 formiga t^ader pä sista segmentets ryggsida. Under nymf- 

 och fullbildade stadiet växer skölden i storlek allt mer och 

 mer. Dess form blir i regeln tämligen likartad, åtminstone 

 inom respektive släkten. Hos t. ex. Aspidiotiis och Diaspis 

 är den mer eller mindre rundad, hos Aulacaspis och CJiio- 

 naspis päronformig och hos Mytilaspis långsträckt, komma- 

 eller blämusslelik. 



Skillnaderna mellan hon- och hannymfer äro ingalunda 

 stora. De, som skola utvecklas till hanar, blifva emellertid 

 inemot hudömsningen tämligen långsträckta. När så denna 

 äger rum, träder insekten in i ett nytt stadium, som blifvit 

 kalladt förpupp- eller //-^////rt-stadiet. På detta kan man ur- 

 skilja anlagen till ben, antenner och vingar, hvilka efter en 

 några dagar därefter skedd ny hudömsning blifva ännu bättre 

 utvecklade. Detta fjärde stadium är det egentliga pupp- 

 stadiet. Sä kommer slutligen den sista förvandlingen till 

 fullbildad insekt (imago), som får vingar och blir köns- 

 mogen. 



Hansköldarna afvika ofta betydligt frän dem honorna 

 afsöndra. Hos släktet Aspidiotiis äro de af ungefär samma 

 form som hos honan, men mindre och ofta mera ovala. Hos 

 t. ex. Chionaspis-3.xiQn\di äro de mycket långa och smala 

 samt mer eller mindre kölade, hos Mytilaspis likaledes langa, 

 erinrande om honsköldarna. Hansköldarna äro hos alla till 

 denna grupp hörande arter betydligt mindre än honsköldarna. 



