tullgren: om sköldlöss. 95 



Såväl sommar som vinter kan man träffa alla möjliga 

 stadier af denna art i växthusen. Hanar har jag funnit i 

 mars och i slutet af juli. 



18. Pseudococcus longispimis Targ.-Tozz. 

 Mycket lik till lefnadssätt och utseende föregående art. 



Trådarna i bakändan af kroppen äro emellertid betydligt 

 längre. Ej sällan lika länga som eller längre än själfva 

 kroppen. 



Jag har blott funnit denna art en gång, i Stockholms 

 stads växthus (mars 1906), på Asparagus pluinosiis och Al- 

 sophila australis. Pä den sistnämnda växten var ullbekläd- 

 naden ytterst obetydlig och trådarna ytterst korta, men synes 

 den dock böra föras till denna art. 



19. Phenacoccus aceris SiGN. 



Denna art har jag dels funnit på krusbärsbuskar (Stock- 

 holm), dels i grofva sprickor på en ekstam (Åtvidaberg). Är 

 känd som lefvande på en mängd löfträd och buskar. 



Ar mycket lik de nyss anförda PseudoLOCClls-■^i\\.QX\^\■^i, men 

 ullbeklädnaden är i allmänhet mindre riklig. 



Såväl denna som närbesläktade arter äro såväl till 

 lefnadssätt som utvecklingshistoria föga utredda. Arterna 

 äro ytterst svåra att skilja åt. 



O rt h ez i i n se. 



20. Ortliezia cataphracta SHx\W. 



Ar funnen talrikt under stenar i Torne lappmark och 

 annorstädes i vårt land. 



Arten karakteriseras genom vaxafsöndringen, som stelnar 

 till regelbundet ordnade hvita plåtar på ryggen, erinrande om 

 sköldpaddornas skal. 



Artens utvecklingshistoria känner man föga till. Sanno- 

 likt har denna sköldlus ingen som helst betydelse för de od- 

 lade växterna. 



