lOO ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1906. 



celler indelade bon, fyllande dessa med bedöfvade spindlar 

 till larvernas näring, och stora Vespider {Belenogaster-^xtc^x) 

 besöka under nästan ljudlös flykt strandens blommande buskar. 

 En brokig, vinglös Mutillidhona, löpande som en myra på 

 marken, visar sig ej vara så oskyldig som hon föreföll, då 

 ett oförsiktigt grepp om den i samma stund vedergälldes med 

 ett svidande styng. 



Efter en kort marsch hafva vi inkommit i wadschagga- 

 folkets plantanschamber, hirs- oeh bönfält; djupa, pä botten 

 med större eller mindre frän Kibos smältande snömassor 

 kommande forsar, försedda erosionsdalar, skära ständigt vår 

 väg; nedför och uppför dessas ofta branta, höga sidor arbeta 

 vi oss fram för att fram på eftermiddagen nå målet för dagens 

 färd, Madschame, där läger slås för natten. 



Belyst af den uppgående solen låg Schirakedjans mörka, 

 mot bergets spets stigande, men från denna genom ofantliga 

 raviner skilda kam, för blicken, då vi följande morgon utträdde 

 i den kyliga, friska luften. I bländande snöskrud, omväx- 

 lande med mörka, nakna klippartier, höjde Kilimandjaro på, 

 som det föreföll, blott ringa afständ sin väldiga kupol mot 

 skyn, här och där omfluten af ljusa moln, bildande en tafla 

 af sällsynt prakt. 



Tidigt bryta vi upp; vägen går äfven här öfver ofta 

 mötande floddalar med höga, branta sidor, under det att 

 mellanliggande flata åsar beklädas af spridd skog, af odlingar 

 eller buskliknande risiga örter, gräs o. dyl. 



Solen stod ännu ej i zenit, då vi efter en rask marsch 

 stodo vid uppgången till den vackra katolska missionen i 

 Kiboscho, där pater DÜRR vänligt bjöd oss välkomna, anvi- 

 sande oss en inhägnad, fri, uppåt missionen med resliga träd 

 prydd plan, som lägerplats; snart stiga rökpelare mot skyn, 

 bärarna samlas kring sina eldar, och lägerlifvet har åter 

 börjat. 



Följd af den gästvänliga patern gjordes mot aftonen en 

 rond i den vackra trädgården, besågs den välskötta boskapen 

 m. m., allt visande paterns ordnande och ledande kraftiga 

 hand. 



Äter höjer sig morgonsolen frän österns horisont, kas- 

 tande sitt gyllene skimmer öfver den nu i sin imponerande 

 prakt blottade snöjätten; som en långsamt, nästan jämnt 



