■ 44 EXTOMOLOGISK TIDSKRIFT IQ06. 



Den schweiziska entomologen Georg Dorfmeister är 

 det, som äran tillkommer att hafva anställt de första målmed- 

 vetna försök för utrönande af temperaturens inflytande pa 

 fjärilarnas färgteckning. lian utfcirde sina försök med den i 

 mellersta lùiropa allmänna dagfjärilen ]'a?icssa levana-prorsa, 

 hvilken uppträder uti tvenne särskilda generationer, som äro 

 hvarandra så olika, att de under länga tider betraktades så- 

 som »goda, konstanta arter». Först på 1830-talet konstatera- 

 des genom uppfödningsförsök, att ur 2i^^, lagda af den svart- 

 och brunspräckliga värformen levana, utvecklades fjärilar, till- 

 hörande den svartbruna, med ett gult tvärband försedda som- 

 marformen prorsa, hvilken äter i sin tur gaf upphof åt vår- 

 generationen Icvayia. Denna upptäckt föranledde de dåtida 

 entomologei'na endast till att degradera /rö/^w till en varietet 

 af levaiia, som däremot erhöll värdighet af art, men några 

 tankar om orsaken till dessa alternerande formers uppträdande 

 hos en och samma art förmådde den ännu icke framkalla. 

 Först genom Wallace' arbeten, som påvisade, att äfven ett 

 flertal andra fjärilarter uppträdde under olika former d. v. s. 

 vor(i di- eller polymorfa, och att dessa former alltid voro 

 bundna vid bestämda årstider, väcktes intresset för denna 

 egendomliga företeelse, som Wallace benämnt saisondimor- 

 fism. För att kunna framkomma med några positiva resultat 

 uti den nu redan under debatt ställda frågan om orsakerna 

 till saisondimorfismen beslöt sig DoRFMElSTER 1864 för 

 att tillgripa den experimentella forskningsmetoden. \'id 

 sina uppfödningsförsök af de båda generationerna Icvana 

 och prorsa hade han funnit, att de båda formernas larver 

 lifnärde sig af samma växt, den vanliga brännässlan, och att 

 larvernas variation icke stod i något som helst samband med 

 i\Q.\\ fullbildade insektens tvenne former, k-n jämförelse mellan 

 de temperaturer, de båda formerna voro utsatta för under de 

 olika utvecklingsstadierna, gaf emellertid vid handen, att me- 

 dan temperaturdifferenserna under ^^^-. lar\- och imagosta- 

 diet voro ringa, en ansenlig skillnad var rådande under pupp- 

 stadiet. De puppor, som gåfvo upphof åt vårgenerationen, 

 öfvervintrade och behöfde för sin utveckling en tid af c. 200 

 tlagar, medan de ])uppor, ur hvilka sommarformen prorsa 

 kläcktes, vid den varmaste årstiden under endast 7 — 12 dagar 



