I4cS ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT iqo6. 



gandet, att såväl prorsa- som /rz'«/w-anlagen jämsides inga i 

 groddcellerna, och att temperaturen är ett slags irritameiit, 

 som bestämmer, hvilketdera som skall komma till utvecklinor 

 eller sä att säga skall utlösas. Genomträngd af tron pa 

 selektionsteorins ofelbarhet har W'EISMANN dessutom i detta 

 arbete velat tillskrifva det naturliga urvalet orsakerna till 

 saisondimorfismens uppkomst. 



Han indelar densamma i tvenne olika slag, en adaptiv 

 och en direkt, af hvilka den förra skulle vara ett slags an- 

 passning till omgifningen. Sä skulle t. ex. ]^a7iessa levaiia- 

 prorsa vara en sådan adaptiv saisondimorf form. Levaiia 

 .skulle genom sin bruna och svartspräckliga färgteckning vara 

 anpassad till de under våren förhärskande bruna färgtonerna, 

 medan prorsa kunde tänkas vara en mimetisk form, som skulle 

 efterapa Liiiienitis Camilla eller sibylla. WeiSMAXN erkänner 

 visserligen själf, att han icke ens vet, om Liiueiiitis-2Lrievr\3. 

 äro immuna, d. v. s. skys af fåglar och reptilier, men har 

 trots det icke kunnat motstå frestelsen att framslunga denna 

 lika förhastade som ohållbara hypotes, som med rätta s.åsom 

 i grund falsk tillbakavisats af nästan alla experimenterande 

 lepidopterologer, hvilka framhållit, att för det första den efter- 

 apade arten är mycket sällsynt, medan den efterapande pyorsa 

 är särdeles allmän, och för det andra, att om en mimicry- 

 företeelse i detta fall skulle kunna förmodas föreligga, den i 

 främsta rummet borde manifestera sig på undre sidan af 

 vingarna, då denna är den mest i ögonen fallande hos dag- 

 fjärilarna; men nu är förhållandet omvändt. i ty att just undre 

 sidan hos de båda arterna visar alls ingen likhet, medan den 

 öfre däremot har ett ljust tvärband, men i öfrigt förråder 

 rätt fä gemensamma drag. 



Såsom en motsats till den adaptiva saisondimorfismen 

 uppställer Weismann den direkta, som han anser vara en 

 direkt produkt af de klimatiska förhållandena, pä den grund 

 att de båda formernas färgteckning enligt våra begrepp icke 

 kunna vara individen till någon nytta eller skada utan äro 

 indiflerenta. iill denna sistnämnda grupp skulle de flesta 

 fall af saisondimorfism få räknas bl. a. äfven det tidigare 

 omtalade exemplet Picris iiapi-napœœ. 



