FEüEKLEV: DEN EXPERIMENTELLA LEPIDOPTEROLOGIN. 155 



sig pä en rent fysiologisk ståndpunkt. Hon liar förutom 

 temperaturexperiment anställt försök med olika elektriska 

 strömmar, som hon låtit gå genom pupporna, hon har utsatt 

 såväl larver som puppor för inverkan af olika gaser såsom 

 t. ex. rent syre, kväfve och koldioxid och hon har slutligen 

 studerat olika ljusstrålars inverkan på pupporna och på se- 

 naste tid t. o. m. behandlat dem med radioaktiva ämnen, 

 och alla hennes försök hafva bragt henne till den öfvertygel- 

 sen, att värme- och kö Id varieteterna uppstå genom 

 en inom normala gränser stegrad eller nedsatt 

 ämnesomsättning, medan aberrationer na äro resul- 

 tatet af svåra morfologiska och fysiologiska stör- 

 inga r under pupplifvet. Hvad sedan frågan om sättet 

 tör de olika temperaturernas inverkan beträffar, så har hon 

 genom att extrahera det röda pigmentet hos Vanessa iirticae 

 och utsätta denna lösning in vitro för värme kunnat påvisa, 

 att här faktiskt en direkt inverkan af temperaturen sker, 

 ty den röda färgen blir under försöken mera mättad och full 

 till tonen. Detta hindrar emellertid icke, att äfven ett indi- 

 rekt inflytande på öfriga delar af puppan samtidigt kan äga 

 rum, och i allmänhet tyckes Maria VON LiNDEN vara mera 

 böjd för att antaga, att det är genom förändringar och stö- 

 ringar uti ämnesomsättningen, alltså på indirekt väg, som 

 temperaturformerna uppstå. Hon har bland annat genom att 

 hålla pupporna af Vanessa urticac i en ren kolsyre-atmosfär 

 under i — 2 dygn lyckats erhålla typiska ichmisoides aberra- 

 tioner, hvilket ju tydligt bevisar, att desamma äro en pro- 

 dukt af störingarna uti ämnesomsättningen, hvilka tyckas 

 gestalta sig tämligen lika vid hög temperatur och i kolsyre- 

 atmosfär. Den omständigheten, att de aberrativa formerna 

 för sin utveckling kräfva en vida längre tid, hvilken Fischp:r 

 uttydt såsom ett bevis för »Hemtnungsteorins» riktighet, fin- 

 ner genom Maria von Lindens undersökningar äfven en 

 vida naturligare förklaring, då det ju är själffallet, att indivi- 

 der, som i ett eller annat afseende blifvit störda i sin utveck- 

 ling, skola för densamma behöfva en längre tid. På grund 

 af sina rön ser sig Maria VON Linden alltså tvungen att 

 med bestämdhet tillbakavisa den FiSCHERska uppfattningen 

 af temperaturvarieteterna och -aberrationerna, hvilka hon 



