tullgren: prakt, entom. studieresa 1906. 167 



med blåmåladt metallduksnät. Botten i dessa burar utgjordes 

 af hvit emaljerad plät. Jord inlades ej i burarna för så vidt 

 ej larverna absolut fordrade dylik. Anordningar för lagom 

 fuktighet hade man ej heller. Larverna inlades tillika med 

 blad och kvistar samt öfverlamnades sedermera tydligen ät 

 sig själfva. Utom dessa burar användes fyrkantiga eller 

 rektangulära skalar af glas med lock. Utomhus bestod man, 

 sig för tillfället med en större bur öfverklädd med tyll. 



Försöksfältet, som stod till Prof. RitzeMx-V Bos' disposi- 

 tion, var tämlig'en obetydligt. För tillfallet sysslade man, som 

 det tycktes, blott med lösandet af en entomologisk fräga, 

 nämligen studerandet af en för vetenskapen ny gallmygga,^ 

 hvilken angrep bladskaften på kålplantorna, hvarigenom dessa 

 blefvo i hög" grad monströsa. 



Beträffande de insekticida medlen fick jag veta, att kej- 

 sargrönt användes i Holland i stor skala till besprutning. 

 Hos grossörer kunde det i större kvantiteter utan vidare be- 

 kommas, men mindre partier mäste köpas pä apoteken, och 

 måste man då underkasta sig vissa formaliteter. Blyarseniat 

 hade man också börjat experimentera med, sedan en större 

 kvantitet erhållits från Bostonfirman Merrimac Co. Resul- 

 tatet af bcsprutningarna med detta ämne kunde emellertid 

 ännu ej med säkerhet bedömas. Skador ä bladverk och 

 frukter hade man väl hört kunna förorsakas genom besprut- 

 ning med bordeaux-vätska, men ej med enbart kejsargrönt 

 eller blyarseniat. För besprutningar använde man allmänt 

 portativa sprutor försedda med dubbla vermorelspridare. 



Beträffande de bekanta fånggördlarna afsedda för äpple- 

 vecklaren och äppleblomvifveln framhöll Prof RiTZEMA Bos,. 

 att dessa gördlar ofta innehålla stora kvantiteter nyttiga in- 

 sekter (en sak som äfven Reh i Hamburg påpekat), hvarför 

 de böra begagnas med stor urskiljning. Då äppleblomvif- 

 larne i regeln sitta på stammarna med ryggen mot gördeln, 

 förordades att förse gördeln med ett slätt underpapper när- 

 mast barken. 



Professor RiTZEMA Bos' vetenskapliga biträde var för 

 n. v. Herr H. M. OUANJER, ursprungligen apotekare, nu före- 

 trädesvis mykolog. Under dennes ledning besåg jag de stora 

 samlingar Prof. RiTZEMA BoS under årens lopp samman- 



