l8o ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1906. 



längre tid och för öfvervintringar. Afven detta skulle in- 

 redas med längsgående cisterner och mellanliggande nedsänkta 

 gångar. 



Med afseende pä de besökta utländska institutionernas 

 arbetslokaler i öfrigt mäste framhållas, huru man öfverallt gjort 

 dessa rymliga och ljusa. Utom de mera privata arbetsrum- 

 men hade man vid hvarje institution ett särskildt, i de flesta 

 fall m}xket stort rum reserverat för samlingar af olika slag. 

 Man lade tydligtvis mycket stor vikt på att sammanbringa 

 ett rikhaltigt och instruktivt undervisningsmaterial äfven vid 

 sådana institutioner, vid hvilka ingen som helst reguliär under- 

 visning bedrefs. Betydelsen af dylika samlingar är lätt in- 

 sedd, då man betänker, hurusom årligen en mängd personer 

 besöka anstalterna för erhållande af råd och upplysningar 

 rörande skadedjuren. Välvårdade och instruktiva biologiska 

 samlingar äro dä af allra största betydelse. Det är emellertid 

 särdeles dyrbart att anlägga samlingar jämförliga med dem, 

 man kan få se t. ex. i Geissenheim eller Budapest, men kost- 

 naderna uppvägas säkerligen genom den nytta, de medföra 

 för den besökande allmänheten. 



Men utom rent pekuniära utgifter fordra dylika samlingar 

 en stor portion arbetskraft. För tvenne personer räcker tiden 

 ej ens till ett omsorgsfullt skötande (speciellt under sommar- 

 månaderna) af alla vid en praktisk entomologisk anstalt före- 

 kommande göromål. Förvanansvärdt var att se, hurusom man 

 i utlandet var tvungen på de flesta ställena nöja sig med en 

 föreståndare och en underordnad medhjälpare. Desto egen- 

 domligare då man åtminstone på ett par ställen äfven måste 

 ägna sig åt lösandet af rent botaniska spörsmål. Den enda 

 förklaringen härtill är den, att man ej så mycket bryr sig 

 om experimentera, utan ideligen kör i de gamla hjulspåren. 

 Och experimenterar man, gör man det hufvudsakligen i en 

 riktning och detta så intensivt, att allt annat får stå tillbaka. 

 Så t. e.\. synes man aldrig komma till något resultat rörande 

 phylloxeran och Conchylis ainbigurlla. E.xperiment rörande 

 andra skadedjur få i allmänhet de praktiske trädgårdsmännen 

 göra själfva, och därför bli de därefter. Endast pä tvenne 

 ställen hade man så stor personal, att den godt borde räcka 

 till, nämligen i Budapest och i Berlin. 



