tullgren: svensk spindelfauna. i. i 99 



bakre benparen lika, bestå af en större del och en mindre, 

 vid basen, benämnd trochantin. Hos släktet Chelifer'-âxo låren 

 ä de bada främre benparen lika de bakre, hos släktet Chei- 

 ridiinii bestå de främre låren af ett enda stycke och hos 

 Ohisiuui och Chthonius af tvenne, af hvilka det vid basen är 

 störst. Den fjärde leden (hos Obisiwn och Chthonius sken- 

 bart den femte) är skenbenet, och den eller de följande foten. 

 Denna är en eller tvåledad. Foten bär i spetsen tvenne klor 

 och mellan dem ett slags häftskifva. 



Bakkroppen är hos alla arter sammansatt af 1 1 leder, 

 samt är ej genom någon insnörning skild från céphalothorax. 

 På ryggsidan markeras lederna af »plåtar», hvilka hos t. ex. 

 släktet Chelifer genom en längsfåra äro tudelade. 



Kroppen är hos alla klokrypare beklädd med hår, hvilka 

 stundom äro för de olika arterna af karakteristisk form, enkla, 

 sågade eller i spetsen klubblikt ansvällda. På pedipalpernas 

 fingrar märkas några ytterligt fina och långa hår, hvilka blif- 

 vit ansedda som känselhår. 



Könsöppningen (dubbel) är belägen på buksidan af för- 

 sta bakkroppsleden och är hos fullvuxna djur fullt synlig. 

 De båda könen äro i allmänhet rätt svära att skilja åt, då 

 könsöppningarna äro hvarandra rätt lika, dock kan man hos 

 arter af fam. Cheliferidœ iakttaga en olikhet å pedipalperna, 

 i det fingrarna hos honorna utefter hela sin längd kunna be- 

 röra hvarandra, men hos hanarna däremot endast vid basen 

 och ett stycke närmast spetsen. 



Klokryparna eller pseudoscorpionerna, såsom de ofta på grund af sin 

 likhet med skorpioner äfven kallas, utgöra en liten karakteristisk grupp 

 af spindeldjur, som på grund af sitt undangömda lefnadssätt är föga känd. 

 De arter, vi i vårt land äga, lefva på några få när under lossnande och 

 halfmultnad bark, helst på gamla fuktiga stubbar. Ett par arter träffas 

 inomhus, i magasiner, uthus, bikupor o. s. v. En art finner man stundom 

 i växthus. 



Liksom de egentliga spindlarna kunna klokryparna förfärdiga en tunn 

 väfnad. Denna är emellertid ej afsedd till fångstnät, som fallet är hos 

 nämnda djur, utan bildar endast ett skyddande hölje, ett bo, vid tiden 

 för äggläggningen eller till vinterbostad. 



Hvarje hona aflägger omkring ett tjog ganska stora, hvita ägg, hvilka 

 sammanklibbas till en rundad eller oval, något plattad kaka, som oftast fästes 

 under buken och bäres på detta sätt tills ungarna framkomma. Dessa äro 

 vid födseln till formen alldeles lika modern. 



