Svensk insektfauna. 

 1. 



FÖRSTA ORDNINGEN. 



BORSTSVANSAR OCH HOPPSTJÄRTAR. 

 APTERYGOGENEA. 



Af 

 Einar Wahlgren. 



Borstsvansar och hoppstjärtar äro i ahmänhet små, all- 

 tid vinglösa insekter, hvilka i olikhet mot andra ovingade in- 

 sekter icke härstamma från bevingade förfäder. De genomgå 

 icke någon förvandhng Bakkroppen är försedd med ett eller 

 flera förkrympta eller omvandlade extremitetpar. 



Genom sin ursprunghga vinglöshet och sina abdominala 

 extremiteter erinra dessa insekter om tusenfotingarna. De 

 kunna också anses såsom de lägsta insekterna, såsom de, 

 hvilka stå insekternas förfäder närmast. 



De betraktas oftast såsom en särskild underklass, Insecta 

 aptcrygota, gentemot alla öfriga insekter, lusccta ptcrygota, i 

 hvilket fall nedanstående underordningar naturligtvis få rang 

 af ordningar. 



Öfversikt af underordningarna. 



I. Bakkroppen lo-ledad; första leden utan ventraltub, men 

 en del af lederna ofta med utstjälpbara blåsor. Vissa bak- 

 kroppsleder med pariga, icke sammanvuxna extremitetbild- 

 ningar. Antenner mångledade. 2 eller 3 klor, fästa bred- 

 vid hvarandra. I bakändan 2 eller 3 långa, ledade borst. 



I. Borstsvaiisar. Thysanura. 



Eiitotiiol. luiski. Alg. 2j. H. 4 (içQô). 16 



