AURIVILLIUS: SVENSK INSEKTFAUNA. 13: i; 7. 25 



andra svenska arter genom de ovanligt länga gräfborsten å 

 fratnfötterna. Till färgen lik de närmast föregående arterna. 

 6 — 10 mm. — Sk. — Lappl. 



Förekommer på sandfält; lefuadssätt i öfrigt t)käiidt. — En hona med 

 starkt glänsande, naken panna, är funnen på Öland af lektor (i. Adlerz. 

 Skild art? 



5. Aporus Spin. 



Baktibierna, nästan alldeles utan borsttaggar. Honans 

 framfötter med gräfborst. Halssköldens bakkant grundt, båg- 

 formigt Lirringad. 



I. A. dnbius LiND. Andra kubitalfältet är föga längre 

 än bredt och mottager bada de 

 tillbakagående ribborna. Svart 

 med fin gråaktig pubescens; 

 törsta och andra bakkroppsle- 

 derna (Ç) eller blott den Pig. loS. Framvinge af Aporus 

 andra (cT) röda. 6 — 7 mm. — dnhius. 



Gottl.; s. 



Lefver på sandmarker och har anträffats med en spindel tillhörande släk- 

 tet Pythonissa såsom byte. 



6. Sikt. Priocnemis Schiödte. 



Likna rätt mycket arterna af släktet Pompiliis, men skil- 

 jas lätt genom den tätt punkterade pannan och tvärfåran ä 

 andra bukleden. Honornas baktibier äro i utkanten sågtan- 

 dade (fig. 87); deras framfötter sakna gräfborst. Hanarnes 

 sista bukled är tydligt, ofta långt hårig kring kanterna och 

 har ingen eller otydlig midtköl. (Fig. 109.) 



Alla de svenska arterna hafva första och andra samt 

 större eller mindre del af tredje bakkroppsleden rödgula; 

 undantag härifrån gör endast hanen af P. notatiilus. 



Lefnadsvanorna äro föga kända. Honorna infånga spindlar och använda 

 redan färdiga hålor eller gräfva bon i sanden. De tyckas gräfva boet, innan 

 bytet infångas, och anlägga ofta flere celler i anslutning till en och samma huf- 

 vudingång. 



Artöfversikt. 



1. Efterryggens sidor tydligt håriga. Framvingarne utan genomskinlig fläck 

 utanför tredje kubitalfältet. Halsskölden baktill med djup vinkelformig 



