Entonnologiska föreningrens sammanträde å 

 Grand Restaurant National, 



lördagen den 24 februari 1906. 



Vid sammanträdet meddelade ordföranden, att föreningens 

 mångårige ledamot kanslisekreteraren S. Nordström aflidit, samt 

 att i föreningen af styrelsen invalts dir. P. Bohlin, Väsby, hvar- 

 jämte licentiaten N. Holmgren åter ingått i föreningen. 



Då sekreteraren af bortresa var förhindrad att närvara vid 

 sammankomsten, uppdrogs åt undertecknad att för aftonen föra 

 protokollet. 



Därefter föredrogs revisionsberättelsen, och beviljades för- 

 eningens kassaförvaltare, byråchefen J. Meves, full och tacksam 

 ansvarsbefrielse. 



Föredraget för aftonen hölls af undertecknad, som redogjorde 

 för en del »Systematiska och biologiska studier rörande bladlus- 

 släktena Tetratieura Htg. och Pemphigus Htg.». 



Båda dessa släkten erbjuda synnerligen många och svårlösta 

 frågor, särskildt beträffande respektive arters lefnadssätt. Tetra- 

 neura iihiii t. ex. är en art, som under försommaren träffas inuti 

 små flaskliknande utväxter på almbladen, men som strax efter 

 midsommar lämnar dessa bostäder för att under ett par månader 

 lefva under marken, sugande på allehanda gräsrötter, tills höst- 

 kylan eller andra faktorer förmå dem att åter begifva sig till al- 

 marna, där de under barkflisor o. dyl. slutligen lägga ägg. Det 

 är emellertid ej samma individ, som genomlefva så olika förhål- 

 landen, utan arten representeras af fem olika generationer, af 

 hvilka två, en vinglös och en bevingad, lefva i de flaskliknande 

 utväxterna, likaledes två lefva underjordiskt, samt slutligen den 

 sista, den äggläggande (föregående generationer föda lefvande 

 ungar och äro alla honor), som lefver fritt på almarnes stammar. 

 Att säkert konstatera sambandet mellan öfver och under marken 

 lefvande former erbjuder gifvetvis stora svårigheter, hvilka äro 

 desto större, som respektive former äro hvarandra synnerligen 

 olika. Hos t. ex. ofvannämnda art ha de under marken lefvande 

 individen talrika vaxkörtlar och ett par korta s. k. saftrör på 

 bakkroppen, något som saknas hos de i gallbildningarna lefvande 

 individen. Därigenom att föredraganden dessutom funnit de un- 



