lampa: bkrättelse till landtbruksstvrelskn 1906 57 



nära eller i beröring med tyllen och blef därför utsatt för 

 anfall, vardt blodig och till sist sårig. Under hetaste tiden 

 blef det dock väl varmt under fîoret, så att ansiktet badade 

 i svett, hvilket äfven var en olägenhet. 



Inne i rum plägade man i Kvickjock hela dygnet om 

 elda i spiseln med torra svampar, enris eller sopor af bark 

 och stickor, och detta gjorde, att plågoandarna ej förekommo 

 i sä stor mängd, förmodligen till följd däraf, att röken hindrade 

 dem från att inkomma genom skorstenen. Samma medel 

 användes äfven i ladugården, där korna måste inställas öfver 

 nätterna, emedan myggorna oroade dem för mycket ute i 

 det fria, och mjölken minskades. Tobaksrök användes mycket 

 som skyddsmedel och ej alldeles utan framgång. 



Taschenberg rekommenderar att emellanåt bestryka 

 ansikte och händer med nejlikeolja, men om huden är för 

 känslig att tåla vid oljan, bestrykas de närmaste delarna af 

 kläderna därmed. Om de s. k. myggbetten visa sig besvär- 

 liga, svälla upp och blifva elakartade, fuktas de med sal- 

 miaksprit. 



Andra författare rekommendera såsom medel mot myggor 

 och , flugor, då dessa oroa kreaturen, att tvätta huden på de 

 mest utsatta ställena af kroppen med ättiksprit, infusion på 

 valnötsblad, eller gnidning med färska sådana, tobaksvatten, 

 karbolsyra, tepentin o. d. Öppna sår äro särdeles begärliga 

 för flugor och böra därför betäckas med linnelappar, och 

 omkring dem pästrykes utspädd karbolsyra eller en blandning 

 af dyfvelsträck, 40 gm, upplöst i vinättika i ett dricksglas samt 

 två gånger sä mycket vatten. 



Rabarberjordloppan [Chœtoaicma concinna Maksh., dcii- 

 iipes Koch). En liten svart och något grönglänsande jord- 

 loppa, som under sommaren uppträdt på matrabarber vid 

 Entomolooiska Anstalten. Den åstadkom bruna småfläckar 

 och hål på bladen, men dock så sent, att någon nämnvärd 

 skada ej åstadkoms. Ett sådant angrepp är, som jag tror, 

 ej förut iakttaget och ofifentliggjordt. Enligt CURTIS (Earm 

 In.sects) skall den angripa humle, gräs, nässlor och rofveplan- 

 tor samt vara allmän i England och södra Skottland. Hos 

 oss är den ej sällsynt och skall enligt ZettersTEDT äfven 

 finnas i Lappland. 



