62 ENTOMOLOGISK TIDSKRI I-T I907 



t 



Af öfrig^a skadeinsekter, om hvilka förfråonin"ar ingått, 

 må har i korthet anföras följande. 



Vinbärsfjäriln [Vanessa c. albnm L.) insändes i larvstadiet 

 från konstnären Kart, KjeI-LIN, Staket, som funnit sädana 

 larver pä vinbärs- och krusbärsbuskar. Larven uppträder i 

 allmänhet ej i så stort antal, att nämnvärd skada ästadkommes. 

 Den är lätt igenkännlig pä de greniga, merendels hvita tag- 

 garna samt den hvita fläcken längs öfversidan af kroppens 

 bakre hälft. 



Då sädana larver upptäckas ä bladen, kunna de med 

 lätthet bortblockas eller genom besprutning med schweinfurter- 

 grönt dödas. 



Körsbärsfuchsen ( V. polychloros L.) erhölls från Blekinge. 

 Larven liknar föregåendes, men blir större och har en smal, 

 svart, af brunt kantad linje längs ryggen. Han lefver i kolonier 

 på fruktträd och alm samt kan i södra Sverige de är, då han 

 är ovanligt allmän, nog vara skadlig. Utrotningsmedlen äro 

 desamma som mot föregående. 



Aprikosspinnaren [Orgyia antiqjia L.). Aggsamlingar 

 insändes från herr Hj. Daum i Bollnäs och f. d. öfverfädt- 

 läkaren G. DuNÉR, Hörby, under oktober och november. Aggen 

 läggas i en stor hop omkring puppskalet, men de vackra, med 

 hårborstar i bakändan och på sidorna vid hufvudet försedda 

 larverna, träffas vanligen en och en här och där på apel, apri- 

 kosträd och hallon. Detta gör, att den skada de förorsaka, 

 vanligen blir omärklig. Anträffar man ägghoparna pä hösten, 

 böra de borttagas och för.störas. Besprutning med kejsargrönt 

 är ett godt medel, om det skulle bli behöfligt. 



Lindspinnaren [Phalera biicepkala L.). Uppträdde och 

 aflöfvade en ekbuske vid Jädraäs i Gefleborgs län enligt C. A. 

 EhriJN därstädes. Larverna blifva ganska stora och äro da 

 glupska samt förstöra bladen pä de flesta slags löfträd. De 

 lefva sällskapligt och kunna därför snart aflöfva ett mindre träd, 

 om man ej i tid dödar dem med kejsargrönt. De kunna äfven 

 nedskakas och ihjiiltrampas. De äro ludna, gråbruna med flera 

 gulaktiga linjer längs öfversidan. 



Blåhufvan [Diloba coerideocephala L.) har visat sig på 



