68 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1907 



efter längden och en på tvären samt är svart, med de upphöjda 

 partierna glänsande. Svarta äro dessutom: ögonen, största delen 

 af bröstet, ett bredt tvärband på bakkroppen, äggläggningsröret 

 hos honan samt låren och skenbenen. Gulaktigt hvitgråa äro: 

 ett smalt tvärband mellan vingarna, en större fläck på bröst- 

 sidorna, vingfjällen och ett tvärband \id bakkroppens bas. Gul- 

 gråa äro: ansiktet, ryggens främre del och skuteilen. Bakkrop- 

 pens bakre tredjedel är rödaktigt gul, fötterna (tarserna) gul- 

 bruna och vingarna grårökiga. Längd 12 — 15 mm. Bitande 

 mundelar, stick- eller sugverktyg saknas. Flygtiden infaller i juni 

 och upphör i september. 



Ägget är smalt, aflångt, hvitt och i ena ändan försedt med 

 ett kantigt, brunaktigt bihang, som vid äggläggningen fastnar 

 på kreaturets hår. En enda hona skall kunna lägga 500 ägg. 



Larven saknar utbildadt hufvud och fötter, kroppen består 

 af elfva ringar (segment), och dessa äro skilda genom djupa fåror, 

 samt försedda med knölliknande upphöjningar. Sista ringen har 

 under senare larvtiden i en fördjupning två njurlika, plattade och 

 svarta knölar, h vari andrören utmynna. Då larven om våren befinner 

 sig i närheten af hudytan, synas dessa knölar utifrån i det hål, 

 hvarigenom han får sitt bchof af luft. I yngsta stadiet, medan 

 larven drager sig inåt genom huden, är han till formen cylindrisk 

 och tämligen jämnsmal samt har i främre ändan ett brunt, 

 hårdt och nästan hakformigt verktyg, hvarigenom hans förflytt- 

 ning framåt underlättas. Efter en tid inträder han i sitt andra 

 stadium och vandrar därunder tillbaka baklänges till det ställe 

 vid huden, där han i sitt sista stadium ligger stilla och lifnärer 

 sig med tillströmmande blodpartiklar samt det var, som bildas 

 i den honom omgifvande säcken. Här växer han nu mycket 

 hastigt, får en mer gulaktig färg och något plattad oval form 

 {E. Ormerod). Huden har nu tvärgående, något upphöjda val- 

 kar, som äro besatta med små, svarta punkter, hvilka vid för- 

 storing visa sig vara spetsiga taggar. Vid ringarnas bakre kant 

 ligger en tvärrad af aflånga, mindre valkar, på hvilka finnes en 

 enkel rad af något större, plattade och nästan fjällika taggar. Det 

 är i detta sista stadium, som de af larven bildade svulsterna, de 

 så kallade styngbulorna, bäst märkas utanpå huden. Larven 

 uppnår en längd af 25 — 28 mm. och är då mörkbrun. Han ar- 

 betar sig nu ut genom hålet, faller till marken och förvandlas 

 där under gräs o. d. till puppa. 



