Dubbelparasitiska ichneumon ider. 



Af 

 A. Roiuan. 



Öfverallt i naturen medför konkurrensen mellan de på ett 

 och samma område lefvande organismerna, att de tillgängliga 

 näringsmöjligheterna tillvaratagas i en grad, som stundom 

 synes oss gränsa till det groteska. Ett godt exempel härpå 

 gifva en del parasitsteklar, de så kallade dubbelparasiterna 

 (»parasiter af 2:a graden»). Härmed menas ej, som man 

 skulle kunna tro, att en sådan art kan utvecklas hos mer än 

 en värdart, hvilket är en vanlig företeelse, utan att dess värd 

 redan själf är parasit. Detta lefnadssätt är kändt inom chal- 

 cididernas och ichneumonidernas stora grupper, kanske talri- 

 kast inom den förra med dess nästan uteslutande små former. 



Bland ichneumoniderna äro hittills tre släkten kända för 

 att innehålla parasiter af andra graden, nämligen Hemiteles 

 Grav., Pezomachns Grav. och Mesochorns Grav. Af det 

 andra i ordningen torde väl alla arter vara dubbelparasiter, 

 af de bägge öfriga, som äro mera heterogent sammansatta, 

 blott en del arter. Alla äro små former om 3 — 6 mm:s längd 

 med kort och rak äggläggare (kortare än bakkroppen) hos 

 honorna. De snylta hos andra parasitsteklar, mest de närbesläk- 

 tade braconiderna ', hvilka i många arter hemsöka särskildt 

 fjärilarnes larver. Det är i synnerhet en grupp bland braco- 

 niderna, som faller offer för dubbelparasiternas angrepp, näm- 

 ligen Microgasterini, små svarta, allmänt förekommande for- 

 mer, som anfalla större fjärillarver och lägga en mängd '^^2, 

 i hvar larv. Parasitlarverna lämna sedan sin värd, dä denne 

 är färdig att dö, hvarefter hvar och en af dem spinner sig 



^ Ett iåtal äfven hos ichneumonider af grupperna Campoplegini, 

 PiuipUtii och Anomalini, hvilka i sin tur äro fjärilparasiter med förpupp- 

 ningsvanor liknande de ofvan omtalade braconidernas. 



