120 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I907. 



des emellertid endast hanar, och först de sista dagarne i juli 

 började honorna att visa sig. De första honorna anträffades 

 vid "räfning i sanden, men redan dagen efter flögo de om- 

 kring, och en hona kom flygande med ett bladstycke, som på 

 grund af dess färg helt säkert härstammade från strandrågen 

 (Ely mus). Någon annan växt med blad [tassande för ett 

 tapetserarebi fanns ej någonstädes i närheten, och jag hade 

 därföre redan på förhand gissat, att il/. rtT^r;/^?/^' skulle bygga 

 sina celler med bladbitar af strandrågen. Den dag, då ifråga- 

 varande iakttagelse gjordes, var tyvärr den sista, som jag blef 

 i tillfälle att besöka sandstranden, och jag kan därföre ej 

 lämna några utförligare redogörelser för artens bobyggnad, 

 hvilket annars säkerligen skulle varit lätt att göra. Det torde 

 emellertid vara tämligen säkert, att cellerna byggas i själfva 

 sanden. 



De uppgifter, som finnas i litteraturen om denna arts 

 lefnadssätt äro ganska magra. Smith uppgifver (Entomo- 

 logist 3 p. 195. 1867), att den använder blad af harklöfver 

 (Trifolihiu arvciisc) och af »buckthorn» {RJiaiiiniis catJiarticusr) 

 och Rttsema meddelar (Tijdschr v. Ent. 13 p. 182. 1870), att 

 han funnit den begagna blad af Polygonum convolvulus. 



Uti riksmuseum finnes en fullständig cell af denna art 

 tagen på Öland af lektor Adlerz. Enligt benäget med- 

 delande af professor LiNDMAN tillhöra de bladbitar, hvaraf 

 cellen är gjord, sannolikt landtformen af Pö/v^ö;«^/;/ ampJiibium. 

 Detta tapetserarebi synes således ej vara nogräknadt i valet 

 af de växter, som det använder vid bobyggandet. 



Osmia maritima Friese. Denna ståtliga art beskrefs 

 först af TllOM.SON efter exemplar tagna på sandmarker i Skåne 

 under namn af xanthomclana KiRB. KiRBVS art är dock skild 

 från Thomsons, och därföre har Friese gifvit Thomsons art 

 det betecknande namnet maritima. Arten synes nämligen 

 endast förekomma på sandfält vid hafststränder och har äfven 

 anträffats vid Tysklands Nordsjökust. 



Arten är förut i Sverige endast funnen i Skåne, och i 

 riksmu.seet saknades förut exemplar af densamma. Liksom 

 de flesta andra Osmia-?cctQX infaller äfven denna arts flygtid 

 på våren och försommaren. Däraf förklaras, att jag ej träffade 

 några hanar, och att endast tre honor infångades. 



I sanden intill ett häl, hvarur en hona utflugit, påträffades 



