wahlgren: svensk insektfauna. XI : i-, 2. 133 



§. Från diskfältet utgå 3 eller åtminstone 

 2 fullständiga längsribbor. 



7. Odontomyia. 

 §§. Från diskfältet utgår blott i fullstän- 

 dig längsribba. Bakkropp grön med 

 svart längsband. 8. Hoplodonta. 



"""*. I. antennleden mer än dubbelt, oftast 3 — 4 

 gånger så lång som den andra (fig. 4). 

 f. Rakkropp svart utan gul- eller hvitaktiga 

 sidofläckar eller band. 5. Hirtca. 



ff . Bakkropp svart med gulaktiga sidofläckar 

 eller band. 6. Stratioinyia. 



2. I grönt, blått eller violett metallglänsande arter utan 

 ljusare fläckar eller band. — -3. underfam. Sarginœ. 



a. Antennborst fäst något innanför antennspetsen 

 (fig. 6). Bakkropp starkt förlängd. c?:s ögon ej 

 sammanstötande. 9. Sargus. 



b. Antennborst fäst i själfva antennspetsen (fig. 7). 

 Bakkropp ej eller föga förlängd. (^:s ögon sam- 

 manstötande. 



a. Ögon tydligt håriga. Minst 7,5 mm. 



10. Chloroniyia. 

 ß. Ögon ej eller otydligt håriga. Högst 4,5 mm. 



1 1 . Microchrysa. 

 II. Bakkropp med 7 tydliga leder. Skutell med 4 — 6 taggar. 

 — 4. underfam. Bcrinœ. 



A. Från diskfältet utgå 3 längsribbor till vingkanten. 



12. Bevis. 



B. Från diskfältet utgå 4 längsribbor, af hvilka dock den 



3. ofta är ofullständig. 13. Hcxodonta. 



I. Underfam. -Pachygastrinae. 



I. Sikt. Pachygaster Meig. 



Små, enfärgadt svarta arter med ljusare antenner och 

 ben. Antenner kortare än hufvudet; de två första antenn- 

 lederna så korta, att den 3. leden tyckes fäst omedelbart på 



