wahlgren: svensk insektfauna, xi: i; 2. 147 



B. 3. antennleden ej utbredd eller utskuren. 



1. 3. antennleden mycket otydligt ringlad. Vingar 

 gråbrunfläckiga. 2. Hœuiatopota. 



2. 3. antennleden delad i 4 tydliga ringar. Vingar 

 ofläckade. 3, Hexatoma. 



II. Bakre skenben utan ändsporre. Punktögon finnas. Vingar 

 med brunaktigt tvärband, stundom utbredt öfver större 

 delen af vingen. — 2. Underfam. Panzoni}i(e . ^. Ckrysops. 



I. Underfam. Tabaninae. 

 I. Sikt. Egentliga bromsar. Tabanus L. 



Stora, föga håriga arter af öfvervägande brunsvart eller 

 grå färg. Palper tydliga, antingen i spetsen rundadt upp- 

 svällda (ef) eller kägelformigt spetsiga (Ç). Pannstrimma hos 

 Ç bred, oftast försedd med glänsande upphöjningar, öfre, 

 mellersta och nedre pannvalken. Nedersta delen af pann- 

 strimman bildar panntriangeln. Punktögon saknas, men en 

 rest af dem, punktögonknölen finnes stundom. Ryggsköld 

 stor, fyrkantig med afrundade hörn. Bakkropp täml. lång, 

 af ryggsköldens bredd eller något bredare. 



Bromsarna flyga ofta, starkt brummande, i soligt väder öfver vägar 

 och fält, oftast i närheten af boskapshjordar, för hvilka de äro synnerligen 

 besvärliga, eller sitta hvilande på trästammar. Larverna förekomma i 

 fuktig jord eller bland ruttnande växtdelar på fuktiga platser, och lefva 

 af rof. 



Litteratur: 



F. Brauer. Die Tabanus-.-\rten der europäischen, mediterranen und 

 sibirischen Subregionen. — Denkschr. d. K. Akademie der Wissenschaften. 

 Wien 1880. 



Artöfversikt. 



Hanar. 



I. ögon tydligt håriga. 



A. Ben helt och hållet eller åtminstone bakre skenbenen svarta. 



1. Hufvud ej anmärkningsvärdt stort. De större och smärre ögon- 

 fälten småningom öfvergående i hvarandra. i. T. aterrimus. 



2. ögon mycket hvälfda och hufvudet därigenom påfallande stort, 

 ögonfälten i de 2 öfre tredjedelarna eller 3 öfre fjärdedelarna af 

 ögat mj-cket större än vid ytter- och underkanten; de större fäl- 



