wahlgren: svensk insektfauna, xi: i; 2. 157 



färg. Antennernas i. led lång och stundom förtjockad; 2. 

 leden kort; 3. leden långsträckt, smal, föga tydligt 4-ringiad. 

 Ögon hos ef täthåriga, hos $ nästan nakna, i lifvet ofvantill 

 gröna, undertill purpurfärgade med blåa skimrande band (J*) 

 eller enfärgade med dylika band (Ç). Ryggsköld längre än 

 bred. Bakkropp smal och lång, nästan jämnbred. Vingar i 

 hvila takformigt lagda. 



Regnbromsarna förekomma på vägar och fält, ofta i närheter af vat- 

 ten. De äro envisa och giriga blodsugare, som äro mycket obehagliga för 

 boskapen, särskildt hästar, men äfven anfalla människor. Sitt namn ha de 

 fått däraf, att de särskildt under regnväder äro besvärliga. 



Larverna lefva i jorden. 



Artöfversikt. 



Hanar. 



I. Hjässan klädd med svarta hår. i. antennleden blott vid basen gråaktig. 

 3. leden vid basen gulaktig. i. H. pluvialis. 



II. Hjässan klädd med grågula eller roströda hår. 



A. Antenner helt svarta. Hjässans hår roströda. 2. H. crassicorms. 



B. I. antennleden nästan till spetsen gråaktig, 3. leden vid basen gul- 

 aktig. Hjässans hår grågula — gråhvita. 3. H. italica. 



Honor. 



T. I. antennleden ej tjockare än den 3., nästan lika lång som denna. 



3. H. italica. 

 11. I. antennleden t^-dligt förtjockad. 



A. I. antennleden dubbelt så tjock som 3. ledens bas. 



2. H. crassicornis. 



B. I. antcnnleden ej dubbelt så tjock som 3. ledens bas. 



I. H. pluvialis. 



I. //. pluvialis L. Svartgrå (J*) eller hvitgrå (Ç). Bakkrop- 

 pen med hvitaktiga ledgränser och ett par ljusa fläckar 

 på hvarje led; 2. och 3. lederna på sidorna hos $ röd- 

 aktiga. i. antennleden hos J^ förtjockad, jämnbredt oval. 

 Vingar brunaktiga med hvita fläckar. Längd 10 mm. — 

 Sk. — Lappl. (6 — 9), allm. 



