knöl. Bröstsidor oftast med egen- 



Fig. 20. Vinge af Dioctria-ari. 



172 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I907. 



2. Sikt. Dioctria Meig. 



Vinge se fig. 20. Medelstora, smärta, nästan nakna arter, 



med smal. cylindrisk, lång, i spet- 

 sen inböjd bakkropp och breda, 

 långa vingar. Underansikte utan 



öl. Brösl 

 domliga, skimrande fläckar. Ben 

 svarta, nästan nakna; lår vanligen 

 något förtjockade. 



.■\rterna anträffas på de mest olikartade lokaler, där de sitta på väx- 

 ter och lura på byte. Larverna lefva i myllrik jord. 



Artöfversikt. 



I. Alla lår svarta, utom möjl. själfva spetsarna. i. D. atricapilla. 



II. Alla lår gula, eller på sin höjd de bakre mer eller mindre svarta. 



A. Vingar mörkbruna eller svarta. 2. D. oelandica. 



B. Vingar glasklara eller på sin höjd likformigt gråbruna. 



1. Bakkropp enfärgadt svart eller med smala hvita ledgränser. 

 a. Antennbaserna ovanligt stora, starkt framträdande. 



3. D. rufipes. 

 b Antennbaser ej särskildt stora, föga framträdande. 



4. D. flavipcs. 



2. Bakkropp med gulröda tvärband och sidofläckar. 5- D. linearis. 



1. D. atricapilla Meig. (fiiscipennis). Underansikte brunsvart, 

 sidenglänsande (J*) eller mässingsgult (Ç), med svarta (ef) 

 eller gula (Q) mustascher. Ryggsköld svart, svarthårig (J*) 

 eller svart med brungula, m\-cket korta hår och 3 ljusare 

 längsstrimmor, den mellersta mycket smal (Ç). Vingar 

 svartaktiga, i inre hälften mörkast; honans ljusare. Ben 

 stund, bruna. Längd 10 — 12 mm. — Sk. — Uppl. {(^ — ']). 



I trädgårdar, på ängar och soliga ställen. 



2. D. oelandica L. Underansikte mässingsgult, på midten 

 svartaktigt; mustascher hvita. Ryggsköld glänsande svart 

 med 2 hvitaktiga längsstrimmor. Längd 14 — 15 mm. — 

 Sk. -Uppl. [^—1). 



I trädgårdar och lunder, bland buskar och i häckar. 



3. D. nifipcs Deg. Svart, något glänsande. Underansikte 

 mässingsgult eller hvitt; mustascher hvitaktiga. Ryggsköld 

 blekgult korthårig, med 2 — 3 hvitaktiga längsstrimmor. 



