tullgren: vara fruktträds fiender bland lnskkterna. 209 



bbbb. Larver ni. 1. m. häriga. 



dj. Larver kort- och tunnhåriga. Hagtornsfjäriln. 

 (Se sid. 60). 



d2 Larver tunt men långt håriga. 



1. Ringspinnaren. (Se sid. 61). 



2. Larv svart med 10 smala, gula längslinier 

 och ett mer eller mindre afbrutet, gult band 

 tvärs öfver midten af hvarje led. Hufvudet 

 svart med ett gult A -formigt streck i pannan. 

 L. 6 cm. Lindspinnaren [PJialcra huccphala L.) 



dy. Larver med gula eller bruna härborstar på 

 ryggen. 



1. Larven blåaktigt svartgrå, mörkare längs 

 ryggen och öfver ledernas midt. Vårtorna 

 lifligt röda. Längs rygg och sidor m. 1. m. 



o 



tydligt gula linier. A lederna 4 — 7 gula 

 el. gulbruna hårtofsar. L. 3 cm. Aprikos- 

 spinnaren [Orgyia mttiqiia L.) 



2. Larven gulgrön-gulbrun-rosenröd-rödbrun med 

 hår och borstar likaledes af växlande färg 

 utom en borste i bakändan, som vanligen är 

 rödbrun. Hufvudet gult. L. 4 — 4,5 cm. 



Bokspinnaren [DasycJiira pudibunda L.) 



d^. Larver med strålformigt hårbevuxna vårtor. 



1. Guldsvansspinnaren. (Se sid. 60.) 



2. Larver brungrå. De 5 främre paren vårtor 

 äro blå, de öfriga röda. L. c. 6 — 7 cm. 



Löfskogsnunnan \Lynumtria (Ocncria). 



di s par L.] 



3. Björkspinnaren. (Se sid. 61.) , 

 d-. Larven med köttiga, vanl. hårbevuxna utskott. 



I. Larven ljusare eller mörkare grå, på ryggen 

 med svarta eller bruna teckningar, som vanligen 



o 



bilda rutlika fläckar. A de tre första ledernas 

 sidor små, köttiga gulröda utskott ofvan 

 fötterna. Varierar till färgen i hög grad. 



Entomol. Tidskr. Arg. 2S. H 4 (looy). 14 



