212 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1907. 



zzz. Skalbaggar. 



f. Allonborrar. Antenner med mängbladig klubba. 



1. Kroppen fin luden, svart med rödbruna 

 täckvingar ben och antenner. Längs sidorna 

 af bakkroppen hvita trekantiga fläckar. Bak- 

 kroppen utdragen i en täml. läng, bakat 

 smalare och afrundad spets. L. 2 — 3.5 cm. 

 Vanliga å\\onhovren{Mi:'/o/oHt/ia tmlgaris Fb.) 



2. Mycket lik. föreg. men bakkroppens spets 

 kortare och tvärhuggen. Kastanjeborren 



(Melolontha hippocastani F B.) 



3. Lergul, långhårig. Antennklubba 3-bladig. 

 L. 18 mm. Pingborren [RJiizotrogus 



solstitialis L.) 



4. Kropp metallisk, blå- eller grönglänsandc. 

 Täckvingar mörkt gulbruna. Luden. L. 

 8 — 10 mm. Trädgårdsborren [Phyllopertha 



hor ti cola L.) 



ff. Viflar. Hufvudet nosformigt förlängdt. Phyllo- 

 hiiis-zx'itx. 



1. Hela kroppen tätt beklädd med glänsande 

 ljusgröna småfjäll. Ben svarta; fötter och 

 antenner till största delen rödbruna. L. 

 5 — 6 mm. Fläckhorniga löfvifveln [Phyllo- 



bius iiiaailicoynjs Germ.) 



2. Lik. föreg., men med tät upprättstäende 

 behäring å ryggen samt ofläckade antenner. 



Metallgröna löfvifveln [Phyllobiiis argcn- 



tatns L.) 



3. Svart med täml. ljust bruna täckvingar. 

 Ben och antenner gula-gulbruna. L.4 — 5 mm. 



Aflånga löfvifveln [Phyîlobius oblongus L.) 



4. Svart, täml. tunt beklädd med koppar- 

 glänsande eller grönaktiga, lätt afnötbara 

 fjäll. Antenner och ben rödgula. L. 6^" mm. 



Apellöfvifveln, (/yy//^/w/.s- pyri L.) 



