tullgren: vara fruktträds fiender bland insekterna. 215 



X2 Sköld långsträckt, c. 3 mm. läng, brun, 

 kommaformad. Kommasköldlusen 



[Myälaspis poiiionmi BouCHÉ.) 



ff Skölden ej fri, utan utgöres af den döda ho- 

 nans egen kropp. 



1. Sköld c. 8 mm. lång, 6 mm. bred och 

 nästan 7 mm. hög. Till förgen kastanje- 

 brun, starkt glänsande. Baktill, ofvan den 

 lilla inskärningen i bakkanten, 2 — 4 korta 

 och tämligen djupa föror, som utgå sträl- 

 formigt från »inskärningen». Pilsköldlusen 



{Lccajiiiivi caprccc L.) 



2. Sköld 4 — 6 mm. läng, till färgen olivgrå 

 eller brunaktig med mer eller mindre tyd- 

 liga tvärrader af hvita smärre fläckar. Pä 

 den starkt kullriga ryggsidan finnas tvenne 

 täml. stora knölformiga upphöjningar och 

 bakom dessa tvenne mindre dylika. 



Tvåknöliga sköldlusen [Lccanhun bitubev- 

 culatiim Targ.-Tozz.) 

 II. Gnagskador inuti grenarna. 



A. Skalbagglarver (fotlösa). 



1. Larven lefver i slingrande gångar under barken. 



Prunvifveln [Magdalis pniui L.) 



2. Larven lefver mellan barken och veden, vanligen 

 i äldre sjuka grenar. Skalbaggens utgångshäl 

 är elliptiskt. Apel vedbocken [Pogouochceriis 



fasciculatus DG.) 



B. Fjärillarver (löfotade). Vaxgul — svagt rödaktig 

 med mörkbrunt hufvud och nackplåt. L. 2 — 2,5 cm. 



Apelglasvingen [Sesia niyopœformis Bkh.) 



C. Stekellarver (22-fotade). Kroppen ofvan grön, under 

 blekare gulbrunaktig. Hjässan med två bruna 

 fläckar. L. c. 10 mm. Apelmärgstekeln [Taxoniis 



glabratus Fall.) 



