Om härmasken, 



Af 

 Sven Lampa. 



Detta namn gafs redan i äldre tider åt vissa insektlarver, 

 hvilka någon gång uppträda samlade i tusental och bilda en 

 sammanhängande massa, som sakta rör sig i en viss riktning 

 och därför kunnat liknas vid en stor orm. Det är ju ej un- 

 derligt, om man i det vidskepliga sextonhundratalet, då feno- 

 menet först lärer blifvit uppmärksammadt, ja t. o. m. senare 

 tillskref denna märkvärdiga företeelse någon viss betydelse, 

 såsom krig och örlig (däraf namnet) äfvensom god skörd eller 

 missväxt etc. Härmasken är till namnet eller med andra be- 

 nämningar känd mångenstädes i Sverige, dock mest genom 

 hörsagor, då det torde varit blott högst få personer, som sett 

 den i verkligheten. BOHEMAN lämnar visserligen ett utför- 

 ligare omnämnande rörande djuret i Arsber. om Zoologiens 

 framsteg 1845 och 46, sid. 21, men utan att dock hafva själf 

 sett det under sina många exkursioner i landets olika delar. 



Den första underrättelsen om härmasken (Heervvurm) läm- 

 nas, som det synes, af SCHWENCKFELT i hans Tcriotroplicum 

 siliciœ af 1603, och kallar han den Ascaris inilitaris. Han 

 säger, att bergsfolket i Riesengebirge tror, att det betyder 

 hungersnöd, om ett härmasktåg rör sig uppåt höjderna, men 

 ett fruktbart år, om det skrider nedåt lägre trakter. Senare, 

 i adertonde århundradet, omnämnes den från Thüringerwald, 

 hvarifrån de flesta underrättelserna utgått. Där trodde 

 landtfolket, att om härmasken skred öfver en kvinnas ut- 

 lagda kläder, skulle hon bli fruktsam eller kunna motse 

 en lycklig nedkomst. Norrmannen JoNAS RAMUS beskrifver 

 171 5 »ormedrag» (härmasken) och säger, att om tåget kröp 

 öfver utlagda kläder, skulle detta vara ett godt tecken, men 



