4 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT ICI 5. 



regionen såg jag, att ännu mycken snö låg kvar. Björkarnas 

 blad voro endast till hälften utslagna, och marken var brun. 

 Det kändes så egendomligt att från värmen i barrskogens 

 nedre del komma upp till snön i björkskogen, där det var 

 svalt och där det i mycket påminde om en marsdag i Skåne. 

 Pä stenar i björkbältets övre del satt överallt en liten grå 

 ChortopJäla, mycket lik tricJiodactyla RoND. men saknande 

 mellantarsens beborstning. Sällsynt fann jag Lispocephala 

 alma Meig. Växtsteklarna voro allmänna här liksom vid 

 Edsåsen. Insekterna voro dock ganska fåtaliga, och efter att 

 ha insamlat något i mina burkar, vände jag åter tillbaka. 

 Mot kvällen håvade jag i en liten mosse, där i torvgravar 

 Hydrophorus borcalis Lw. var mycket allmän tillsamman med 

 Dolichopiis maculipennis Zett. och RJiaphimn longicorne Fall. 

 De tvenne följande dagarna voro mycket varma. En 

 ■ och annan broms, Tabaniis atcrriimis Meig. och T. inoiitmius 

 Meig., visade sig. Enstaka ex. av Phaoiiia perdita Meig. 

 och Eustalomyia Jnstrio Zett, på trädstammar. Av dagfjärilar 

 flögo allmänt vid Edsåsen Picris napi L., Vanessa nrticae 

 L. och Thecla rubi L. 



Den 21, 22 och 23 juni ställde jag åter mina vandringar 

 till fjälls. Det var ganska ansträngande att dagligen göra 

 dessa fjällturer, men jag belönades, ty jag fick se, huru in- 

 sektlivet för var dag utvecklades och blev rikare. I barr- 

 skogen började nu (den 23) de båda Hydrotaca-'AXiçxx^z. 

 scambus Zett. och Pandellei Stein att uppträda. De er- 

 sätta här de på låglandet allmänna //. meteorica L. och 

 irrita7is Fall. och ha liksom dessa den vanan att flyga kring 

 människan och slå sig ned på kläderna och i ansiktet. Det 

 tycktes mig, som om de alltid voro allmännast i barrskogen 

 på fjället, men de förekommo även i dalsänkorna och följde 

 alltid under gott väder med upp på fjällheden i sällskap med 

 bromsar och mygg. Chrysotoxum fasciolaüim Deg. och 

 Syrphus venustns Meig. svävade över gångstigen i barrskogen, 

 och även i björkbältet förekom den senare allmänt. På bäst- 

 spillning sågs Polietes nigrolimbata BoNSD. i enstaka ex. 

 Sedan jag passerat björkskogen, var jag snart uppe på fjäll- 

 heden. Vällistafjället är ett flackt berg, som på sin högsta 

 punkt når föga över 1,000 m., på norra sidan öppnande sig 



