8 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT I915. 



Uppe på fjällheden var blasten mycket stark. Sedan ]ag 

 övergått Vallista, ställde jag mina steg bort mot Grovfjället. 

 Terrängen var sumpig, och den lilla sjön i sänkan var omöjlig 

 att torrskodd komma till. Bland björkarna flögo björktrastarna 

 från träd till träd, och deras larmande läten överröstade den 

 lilla lövsängarens milda sång. Stenskvättor och ängspiplärkor 

 höjde sig sjungande i luften, och från tuvorna hördes oupphörligt 

 brockfåglarnas monotona läten. Anarta melanopa Thbg. och 

 A. nielaleuca Thbg. flögo här och var upp från dvärgbjörk- 

 riset och fördes av vinden bort som en kastad sten. Av 

 Erebia lappona ESP. och SyricJitiis centaur eae Ra MB. sågos 

 enstaka ex. Bland björkarna fladdrade en och annan Gno- 

 phos sordaria ThbG., och uppe på själva det torra högfjället 

 bland lavarna förekom i myckenhet Psodos coracina EsP. 

 Åtskilliga av de lägre trakternas anthomyidformer förekommo 

 även på fjällheden. Av sådana må nämnas: TricJwptiais 

 hirsiitulus, yiigritellus, longipes, aciileipes, hians, Hydrophoria 

 linogrisea Meig., CJiortopJiila varicolor Meig. 



Den 3 t. o. m. 9 juli var det mycket varmt med sydlig 

 vind och + 25° i skuggan. Den 5 och 6 var det märkligt 

 soldis, och vart man såg, tonade fjällen i blått. För flug- 

 fångsten var vädret mindre lämpligt, och jag sökte förgäves 

 efter något nytt. Argynnis aglaja och Erebia ligea L. hade 

 börjat komma fram. Lycaena argyrognomon Bergstr. och 

 semiargus RoTT. voro båda mycket allmänna pä Edsåsens 

 blomsterrika ängar. Argynnis Thore HÜBN. var ej sällsynt 

 längs bäckarna på Vallista, och jag fångade den en dag nere 

 i dalsänkan vid Hennån. Colias palaeno L. såg jag några 

 gånger fara fram över ängarna i brådskande flykt. Om 

 kvällarna fladdrade talrika mätare kring buskar och träd, 

 såsom Cidaria innnitata HCßN., alchcnrillata L., aUmlata 

 Schiff., femtgata Clerck., Acidalia fumata Steph. och 

 andra jämte en mängd mikros. Ett fly, Mamestra dentina 

 ESP., förekom allmänt. Hur förvånad blev jag ej en kväll, 

 då jag från mitt fönster fick se en mängd stora vita fjärilar 

 i guppande flykt fladdra över ängarna. Det var Hepialus 

 hiunnli L., vars hannar här utförde sin egendomliga flykt. 

 Efter en stunds sökande såg jag även de trögare gula ho- 

 norna, men deras antal var säkerligen betydligt ringare än 



