E. ORSTADIUS: BIDRAG TILL KÄNNEDOMEN OM FJÄRILFAUNAN. 59 



ino7wgIyp]ia HUFN. Allmän. En ^^/t 14 tagen ^ har 

 fiamvingarnas grundfärg överallt jämnt mörkbrun med tydliga 

 ljusa tvärlinjer, gulvit delvis i fläckar upplöst våglinje med 

 tydliga svarta pilfläckar, njur- och ringfläcken tydliga, obe- 

 tydligt ljusare än grunden och alla ribbor svarta. Ett fint 

 svart streck från roten och ett grövre dylikt från den otyd- 

 liga tappfläckens spets till den yttre tvärlinjen. Exemplaret 

 torde pä grund av sin entonigt mörka färg men det oaktat 

 tydliga teckning få betraktas såsom en mellanform mellan 

 ab. intacta PETERSEN och ab. infuscata BuCHM.- White. Den 

 sistnämnda formen skall enligt KlöCKER vara »ensfarvet 

 sortebrun med knap kendelig Tegning». 



lateritia HuFN. Tämligen allmän. 



rurea F. Allmän. En $ tagen ^^/e 14, 42,5 mm. ving- 

 bredd (max. 39 mm. enligt »Nordens Fjärilar»), hör till ab. 

 putris Hb. Denna form »hat den ganzen Vflgl trüb graubraun 

 Übergossen, das Mittelfeld zwischen innerer und äusserer Linie 

 von der Costa zum Ird dunkler braun; die weissen Schuppen 

 des Irds deutlicher; einige Exemplare sind einförmiger dunkel 

 und mit verloschener Zeichnung, während anderer heller braun 

 sind und deutliche Zeichnung aufweisen». (A. Seitz: »Die 

 Grossschmetterlinge des palearktischen Faunengebietes».) Ab. 

 ochrea TUTT, som genom sin gulaktiga grundfärg skiljer sig 

 från huvudformen, är även allmän. Mindre ofta, ehuru ej 

 sällsynt, förekommer ab. alopeatnis EsP. 



basilmca F, Rätt allmän. 



gemma Hb. med ab. vernissa Tr. var 191 3 tämligen all- 

 män. Även 1914 togos ett par exemplar. 



secalis L. Allmän. Detsamma gäller abb. secali?m Hb. 

 och leucostiguia Esp. En $, tagen ^^/t 14, 28,5 mm. ving- 

 bredd, helt och hållet svartbrun, ehuru med synliga svarta 

 teckningar, måste hänföras till sistnämnda form, fastän njur- 

 fläcken ej har annan vit teckning än två för blotta ögat 

 endast med svårighet synliga punkter i fläckens bakre, yttre 

 hörn. I Seitz' förut omnämnda verk säges också rörande 

 ab. leucostiguia: »bei dieser ist die Nierenmakel entweder 

 gelblich oder lebhaft weisslich oder, wie oft bei britischen 

 Stücken, dunkel, indem der Aussensaum nur 2 — 3 weisse 

 Punkten träsrt». 



