LITTERATUR 7 7 



bin vidhäftade dem och störde resultaten av undersökningarna. 

 Av experimenten framgick, att bina skilde det gula papperet frän 

 de grå. Vore bina fullständigt färgblinda och detta särskiljande 

 av färger berott på olika ljuskvantitet i färgerna, hade de bort 

 förväxla gult med en viss grå nyans av samma ljusstyrka, men 

 sä skedde ej. Dressyr på en viss grå nyans misslyckades, där- 

 emot lyckades den väl med flere färger (utom gula även blåa). 

 Av experimenten framgick, att bina förnimma rött såsom mörkt 

 grått till svart, liksom röd-grön färgblinda, vidare att de för- 

 växla blått och purpurrött. Detta senare är naturligt, emedan 

 purpurrött består av komponenterna blått och rött, av vilka 

 endast blått uppfattas såsom färg och i detta fall såsom mörkt 

 blå. Blågrönt förväxlas med grått. Såsom en följd därav upp- 

 fattas gräsgrönt (= blågrönt + gult) såsom gult med grått. Orange- 

 rött (= rött + gult) måste enligt det, som nämndes om rött, upp- 

 fattas såsom mörkt gult. Följaktligen förväxla bina orangerött, 

 gult och grönt, vilka alla ses såsom gult. Vid dressyr på en 

 biandfärg (t. ex. orangerött eller grönt) lockades bina, när hela 

 färgskalan förelades dem, mer av de enkla färgerna (i dessa fall 

 gult), ty dessa måste för bina te sig såsom färger klarare än de 

 sammansatta dressyrfärgerna. 



Författaren ägnar ett särskilt kapitel åt blomfärgerna och 

 sambandet mellan dessa och binas färgsinne. Han påpekar, hur 

 påfallande sällsynta i Europas flora blommor med rent röda och 

 blågröna färger äro. Detta sammanställer han med anpassning 

 för bin, för vilka rödfärgade blommor vore oändamålsenliga. 

 Ornitofila växter däremot äro i regel rent röda, blå däremot säll- 

 synta (svarande mot en annan beskaffenhet hos fåglarnas färg- 

 sinne). 



Genom experiment påvisar även författaren, att bina iakttaga 

 färgernas olika anordning sinsemellan (kontrastfärger etc.) och 

 föremålens form. Härigenom förklaras t. ex., huru bina kunna sär- 

 skilja olika växtarters blommor. 



Arbetet är av stort värde, emedan experimenten på ett kri- 

 tiskt sätt utförts med eliminering av felkällor, som ofta vidlåda 

 dylika experiment. Dessutom ligger dess betydelse i, att det 

 ställer uppftittningen om blommornas färger i en helt annan 

 dager, och blombiologien har härigenom riktats med ett arbete, 

 som ger svar på en hel del förut mycket oklara frågor beträffande 

 blomfärgen. Åt entomologerna kan arbetet giva uppslag till stu- 

 dier över andra insekter och deras förhållande till färger. Det 

 är visserligen ej lätt att utsträcka dylika undersökningar utöver 

 andra grupper än bin, men ett och annat torde dock kunna 

 göras, särskilt vad som rör pollen- och honungssamlande insekter, 

 som lättare kunna bli föremål för dressyr. 



Gösfa -R. Cedcrzrcii- 



