SMÄRRE MEDDELANDEN OCH NOTISER. Q3 



Ett lionexemplar av den sannolikt i Sverige ej funna Ji/i- 

 blvfelcs pallidicornis (Grav.) anträffades i juli vid Hallandsås (Östra 

 Karup) på Angelica. Den utmärkes huvudsakligen genom sak- 

 nad av plica på 4:de segmentet, valvula ventralis ej nående 

 terebran, små gastrocseli, ingen costula. Svart, spetsen av man- 

 diblerna, segm. 2 till större delen och fötter gulröda, höfter och 

 baklårens spets svarta; antenner gula, mot spetsen bncnsvarta; de 

 tre bakersta ryggsegmenten vitrandade; scutellen vit, med in- 

 strödda små, svarta punkter; längd 10 mm. — Angående fynd- 

 orter meddelar Thomson (Opusc. pag. 2097), ^^t han ej påträffat 

 denna art; i Schmiedeknechï's Opusc. Ichneumon, intet om lo- 

 kaler; Gravenhorst lehn. Europ. I. 295, att han funnit en Ç vid 

 »Trajecti ad Viadrum», en ^ »prope Scarsine»; dessutom 2 ho- 

 nor (»musei Comitis de Hoffmansegg») tagna »in Hercynia». 



H. Nordenström. 



Tomicus luonographus Fabr. — I Eric Mjöberg's uppsats i 

 Entomologisk Tidskrift häftet 3 — 4 191 2 »Om en syd- och mel- 

 laneuropeisk relikt insektfauna på Gottland och Öland» upptager 

 författaren bland åtta för Skandinavien nya former, som han fun- 

 nit i)å Öland sommaren 1902, också 7'oi/iiats »lonograp/ius Yxbr., 

 om vilken han säger, att svenska exemplar ej honom veterligt 

 finnas i någon svensk samling förvarade. Undertecknad fann 

 emellertid denna art vid Halltorp, Mjöberg's fyndort, redan som- 

 maren 1900 ganska talrikt under barken av en ekstubbe, där 

 den träffades i borrhål i de tjocka rötterna strax ovan marken. 

 Fyndet var ju intressant, men stod dock i god samklang med 

 Thomson's uppgift, att Paykull skulle ha funnit arten i södra 

 Sverige. Mera märkligt syntes det, då undertecknad något år 

 senare fann arten så långt upp i landet som i Kumla socken i 

 Nerike. På denna senare lokal anträffades emellertid endast till- 

 fälligt ett enda exemplar, som flög mellan träden i en trädgård. 

 Varken här eller på annan plats i socknen finnes ek vildväxande 

 eller annat än i enstaka träd odlad. Smärre ekbestånd finnas 

 någon mil från platsen i Hallsbergs och Sköllersta socknar samt 

 mera allmänt kring Hjälmarstränderna. Den möjligheten, att 

 arten kommit uj:)påt landet med ekvirke, står ju alltid öppen. 



Ett annat, mera märkligt fynd av liknande sporadisk karak- 

 tär av en annan tomicid, Scolytus rugidosus Ratz., gjorde under- 

 tecknad härom året i en trädgård i Örebro. Det enda här funna 

 exemplaret av denna i vårt land endast för Öland och Skåne 

 anmärkta art anträffades sittande i solskenet j)å blad av ett 

 äppleträd. Den uppgives leva på fruktträd. Alla i trädgården 

 växande sådana undersöktes noga, men allt sökande efter flera 

 exemplar var förgäves. 



Örebro i januari 19 13. Anton Jansson. 



