94 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1915. 



Några för Halland nya Coleoptera, — Under exkursio- 

 ner sistförflutna sommar hava undertecknade påträffat följande 

 för den Halländska faunan nya, mera sällsynta, skalbaggar. 



Masorciis Wctterhallii Gvll. i ex. från Halmstad. 



Dysihirius impuiictipcnnis Daws. 6 ex. Halmstad. 



Rantas viclanopterus Zett. i ex. taget i Halmstad i en liten 

 tillfällig göl i närheten av havsstranden. 



Necrophonis Jnuiiator F. 2 ex. Halmstad. 



Cis punctiilatns Gyll. i ex. Halmstad. 



Lathridius iincrops Thoms. i ex. Halmstad. Bland ved. 



HoplocepJiala hœiuorrhoidaUs Fabr. 2 ex. Halmstad. 

 Otiorrhynchus sidcatiis Fabr. 2 ex. Halmstad. 



För Skåne ny: 



Rantits inclanoptcrus Zett., tagen i 3 ex. vid Bökeberg. 



Lund den q februari 191 5. 



Sigurd Hcnnanson. Olof Ahlberg. 



En rovskinnbagge. — Till fjärillar\ernas många fiender 

 synes även Picroments bidcns L. kunna räknas. Som bekant har 

 det ju påvisats, att vissa skinnbaggar livnära sig av rov, och 

 ville jag härmed Ijlott anföra ett av mig observerat tillfälle, då 

 detta ägde rum. 



Vid sökande efter larver på en mindre Salixbuske en sol- 

 skensdag i juni 1914, varseblev jag en Picromerus bidcns L. inten- 

 sivt frossande på en larv av Chcimatobia boredta, Hb. Den fast- 

 höll sig med de båda bakre benparen vid översidan av ett blad, 

 och det främre benparet, varav båda tarserna inträngts långt 

 under larvens hud i en ledgång, tycktes den använda som ett 

 slags stöd för den mycket långt framsträckta sugapparaten, med 

 vilken den ivrigt stack omkring åt alla håll under larvhuden. 

 Offret föreföll jämförelsevis oberört av våldet och visade endast 

 en ständigt tuggande rörelse av mundelarna. Oberördheten möj- 

 ligen beroende på, att angreppet syntes inriktat på den under 

 larvens hud befintliga upplagsnäringen. 



D. djiingdaJd. 



Nyreflekkens farve hos Scopelosonia satellitia, L. — 



Som bekjendt bestaar nyreflekken hos denne sommerfuglart av 

 en större gul eller hvit flek og to smaa hvite punkter (Aurivillius: 

 Nordens Fjärilar, pag. 167). Den hvite farve i nyreflekken synes 

 at vasre mest fremherskende. Hos samtlige individer som i en 

 5 åars tid er blit gjenstand for min opmerksomhet har dette 

 ialfald vœret overveiende og det baade om hosten og efter över- 

 vintringen — om vaaren. 



