wahlgren: svensk insektfauna i o. 9q 



i bakv. är ribban enkel. III (6—4) Media utgår likaledes i 

 en del fall från vingroten och delar då diskfältet pä längden 

 men är vanligtvis inom diskfältet rudimentär, den bildar ge- 

 nom förgrening diskfältets avslutning utät, disktvärribban, och 

 utmynnar i vingens utkant med 3 grenar, av vilka IIIj utgår 

 nära diskfältets framhörn, III3 nära bakhörnet och 1112 '^^"^ 

 emellan. IV (3, 2) Cubitus, även kallad bakre mittribban, 

 utgår frän roten och bildar diskfältets bakre gräns; den kly- 

 ver sig i tvenne grenar, av vilka IVj utgår nära diskfältets 

 bakhörn och IVj från dess bakre kant. V, a och ß (i c, 

 ib, I a) äro analribbor7ia\ de utgå från roten, äro (utät) ogre- 

 nade och mynna i vingens bakkant. 



I åtskilliga fall kunna någon eller några av dessa ribbor 

 eller ribbgrenar saknas eller vara rudimentära eller vara mer 

 eller mindre förenade eller sammansmälta med varandra; i 

 några fall är bakvingarnas ribbförgrening lika med framvin- 

 garnas. 



Alla sådana uttryck som fram-, ut- och bakkant, framom 

 och bakom, utanför och innanför referera sig till den titspända 

 vingen, likasom måttet på vingbredden (vbr.) syftar pä av- 

 ståndet mellan framvingarnas spetsar, om de äro utspända, 

 så att vingens bakkant bildar rät vinkel med kroppen. I 

 några fall, t. ex. pterophoriderna (vilkas framvingar gärna spän- 

 nas något framåtriktade, för att bakvingarna skola kunna fullt 

 utvecklas), har i stället för vingbredden angivits framvingens 

 längd (fvl.). 



Utom vingarnas ribbförlopp, form, färg och teckning äro 

 de för bestämningen viktigaste organen antennerna, sugröret 

 och palperna. Antennerna äro hos småfjärilarna vanligen 

 enkla, d. v. s. nakna eller på sin höjd håriga, cilierade; 

 stundom äro de sågade eller kamformiga. Deras innersta 

 leder äro ej sällan karakteristiskt utbildade, uppsvällda, ut- 

 bredda, plattade eller krökta eller försedda med tandlika eller 

 kamlika utskott och fjällbildningar. Sngröret, som är bildat 

 av de på insidan rännformiga, till ett rör sammanfogade under- 

 käkarna (maxillerna), kan vara väl utbildat och då spiralfor- 

 migt hoprullat eller rudimentärt eller saknas. Endast hos en 

 grupp äro överkäkarna (mandiblerna) utbildade. Palperna äro 

 av tvä slag, de nästan alltid väl utbildade nnderläppspalperna 



