WALHGREX: SVENSK INSEKTFAUNA I O. 1 47 



§§. Yttre tvärlinjen utanför njurfläckeii endast med svag 

 utböjning. Mittfältet lielt eller delvis ljusare än rot- 

 fältet. 



f. Inre tvärlinjen ej brett mörkskuggad; ring- och 

 tappfläcken därför tydliga; njurfläcken ungefär lika 

 långt från dessa som från yttre tvärlinjen. Våg- 

 linjen vanl. brett avbruten på mitten. 



I o. S. craiccgella- 

 tt. Inre tvärlinjen brett mörkskuggad; ring- och tapp- 

 fläcken därför otydligare ; njurfläcken står närmare 

 yttre tvärlinjen än ring- och tappfläcken. Våg- 

 linjen ej eller knappt avbruten, ii. S. freqtientella. 

 B. Vingar näst. utan teckning; njurfläck punjctformig. 12. S. pallida. 



S. ce7itiiriclla SCHIFF. Tavl. 3, fig. 58. Framv. breda, 

 hos ef blågrä med brun inblandning, hos Ç bruna med 

 ljusare mittfält, med de tvä vanliga ljusa tvärlinjerna; ring- 

 fläck tydlig, tappfläck mörk, njurfläck 8-liknande. Bakv. 

 brungrå. Vbr. 23 — 30 mm. — Lappl., Norrb., Hals. 

 (6-8). 



vS". ccntbrœ Hw. Framv. entonigt gulgråpudrade. De inre 

 vingmärkena i regel otydliga; njurfläcken X-fortnig, i sin 

 övre del med gulaktig ifyllning, ofta otydlig; inre tvär- 

 hnjen otydlig, den yttre med svag bågböjning. Bakv. 

 gulaktigt ljusgrå. Vbr. 20—25 mm. — Stockholm. 



Larv vitaktig med mörk rygglinje och ockragula punktvårtor; bl. a 

 på Tussilago. 



S. anibigiialis Tr. Framv. vid roten smalare än hos följ., 

 utåt breda; ring- och njurfläck i regel ofullständiga, den 

 senare ofta endast ett tîiorkt streck, den förra stund, med 

 gulaktig fyllning; våglinjen mindre starkt böjd än hos följ. 

 men framtill bredare och mer otydlig; yttre tvärlinjen är 

 emellertid starkare böjd, varigenom fältet mellan denna 

 linje och våglinjen oftast blir uppdelat i tvä skuggfläckar. 

 Bakv. grå med otydl. mörkare kant. Vbr. 17 — 23 mm. — 

 Sk.— Ång. (6, 7). 



Larven lever under mossa på trädstammar. 



.S'. dubitalis Hb. Framv. vid roten täml. breda; ring- och 

 tappfläcken vanl. båda med gulaktig fyllning, större och 

 tydligare än hos andra arter; fältet mellan yttre tvärlinjen 

 och våglinjen ofta ej avdelat i en främre och en bakre fläck' 



