196 



ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1915. 



Velia Latr. 



V. ciirreiis FabR. — En uteslutande sydlig form. 



Fyndort. Västergötland: 1906 iakttog jag pä Kinne- 

 kulle en mängd ovingade exemplar av arten. Djuren uppe- 

 höllo sig i en liten inne i .skogen belägen, starkt beskuggad 

 bäck, där de än läto sig föras bort ett stycke med strömmen, 

 än hastigt löpte fram mot densamma. De uppträdde rätt 

 talrikt tillsamman. Vattnet var svagt porlande. 



Microvelia Westw. 



M. pygmœa DUF. - — Att denna lilla art i södra och 

 mellersta Sverige ingalunda är så sällsynt som man frestas 



Fig, 2. Microvelia pygniœa Dur. Fig. 3. Microvelia pygmœa Dur. 

 Vänster täckvinge med 6 större. Ovingad cT rned antennerna be- 

 silvervita fläckar, av vilka den stående av 3 leder- 



största genomdrages av ett mörkt 

 streck. 



tro på grund av litteraturen (där den angives endast frän Lund, 

 Ringsjön och Västergötland) ar alldeles otvivelaktigt. Tvärtom 

 synes den förekomma talrikt nästan överallt pä gynnsamma 

 lokaler. Om utvecklingen vet man föga; iakttagelser frän 

 Tyskland tyckas tyda på, att där förekomma åtminstone tvä 

 generationer per år. I mellersta Uppland träftar man fullvuxna 

 individer från början av april till slutet av september, kanske 

 längre. Troligen övervintrar den som imago. Kn larv har 

 jag sett vid Gamla Uppsala den i sept. 1913. 



Ehuru jag fångat och undersökt en stor mängd exem- 

 plar, har jag likväl ej förrän pä sista tiden funnit annat än 

 ovingade. Den ^^^^ i år tog jag dock i ett litet kärr vid 



