E. ORSTADIUS: BIDRAG TILI, KÄNNEDOMEN OM FJÄRILFAUNAN. 253 



tvärlinjen) scharf angedeutet und sogar diese zuweilen fast 

 verloschen; Hflgl weisslich, fast oder ganz zeichnungslos», 

 l^niigt dessa beskrivningar borde mitt exemplar snarare höra 

 till ah. doiata L. Denna form bör ej förväxlas med den 

 dotata L., som i »Nordens Fjärilar» upptages såsom egen 

 art av släktet Lygris och hos Sfuler föres under Larentia. 

 Denna art, som hos Seitz benämnes pyraliata SCHIFF och 

 föres till Lygris. betecknas enligt Prout oriktigt med dotata 

 L. i st. f. dotata Stgr. 



Även en annan $, tagen ""^^/t ii, har samma utseende 

 som den nu beskrivna, ehuru exemplaret är avfluget och 

 dåligt. 



Av huvudformen har jag ingen $, däremot II J'cT. 

 Detta beror väl pä en tillfällighet, eller månne ÇÇ äro säll- 

 syntare? 



associata Bkh. Ej sällsynt, men på långt när ej så vanlig 

 som testata och popidata. 



Larentia Tr. 



ocellata L. Ej sällsynt. 



bicolorata HuFN. Ej sällsynt, något allmännare än ocel- 

 lata. 



variata ScillFF, Ej sällsynt. En ^ och en 2, resp. 

 "■^^,6 15 och ^^'/e 13, tillhöra v. obeliscata Hb, vilken form hos 

 Seitz upptages såsom egen art. Den förstnänmda mäter 23,5, 

 2 exemplaret däremot 28 mm. En Ç av huvudformen mäter 

 29 mm. Max. enl. »Nordens Fjärilar» 25 mm. 



cognata ThnBG. Ej sällsynt 



junipeyata L. Allmän. Två <^ o höra till ab. divisa 

 Strand med mittbandet på ett eller Here ställen genomskuret 

 av grundfärgen. 



siterata HUFN. Tämligen allmän. 



iniata L. Mycket allmän såväl på hösten som på våren. 

 En ^Vio 13 tagen Ç har framvingarnas grundfärg klart mörk- 

 grön och bakvingarna mörkt gråbruna med grönpudrade ribbor 

 och utkant. På hösten ha för det mesta 1^0 anträffats, om 

 våren däremot $9. 



truncata HüFN. och immanata Hw. Enligt lektor E. 

 Wahlgren, som benäget granskat mina 19 truncata- och 



