E. ORSTADIUS: DIDRAG TILL KÄNNEDOMEN OM FJÄRILFAUNAN. 265 



skola ju vara nakna, men det av mig fångade $ -exemplaret 

 har dem försedda med tydliga borst, som synas vara lika- 

 dana som hos J'-exemplaret. Ö\riga könskännetecken över- 

 ensstämma med i litteraturen befintliga beskrivningar. 



XXIII fam. Arctiidae. 



Spilosoma Stph. 



viendica Cl. Sällsynt. Endast en ^ och en $ erhållna, 

 bägge genom uppfödning frän larv. 



vienthastri EsP. Allmän. Två $^, fångade ^^/e 15, hava 

 framvingarna särskilt rikligt svartpunkterade och avvika dess- 

 ut<im från andra exemplar därigenom att punkterna utanför 

 diskfältet ända frän framkanten in på fältet i b bilda en blott 

 av ribborna avbruten, jämt bäghöjd, vid ribban 4 mest ut- 

 skjutande tydlig tvärlinje. 



Phragmatobia Stph. 

 fuligiiiosa E. t/, horealis Stgr. Allmän som larv. Fjäriln 

 anträffar man sällan. 



Paraseniia Hb. 



plantaginis E. Sällsynt. Tre cTcT juli 191 2 i Notteryd 

 och en Ç ^/t 13 i Vrankunge. 



Diacrisia Hb. 



sannio I^. Allmän. En ^^li 11 tagen $ närmar sig mycket 

 ab. inoerens Strand, i det bakvingarna äro helt och hållet 

 gråsvarta med undantag av ett band av den gula grundfärgen 

 tvärs över vingens mitt och de gula ribborna. Hos inoerens 

 skall grundfärgen ej synas annat än såsom matta fläckar 

 innanför det breda, sotsvarta utkantsfältet. 



Arctia Schrk. 



caia L. Mycket allmän, åtminstone såsom larv. Olta 

 uppfödd till imago. 



aiilica E. Endast en gång anträffad nämligen ^/s 15- då 

 en larv togs i Bramstorp på sälg. Den förpuppades ^''/s, 

 och fjäriln, en J*, framkom ^'e. 



