SMÄRRE MEDDELANDEN OCH NOTISER. 289 



vilka nya fyndorter sedermera ej omnämnts: — Lithostege farinata 

 HuFN. Borgeby ''"'/•'> 1913- — Larentia rivata Hübn. Benestad 

 ^V« ^914- — Larentia picata Hübn. Ej sällsynt i Benestad. 



Per Bcnauder. 



Om Brephos nothuni Hb. — üenna art tyckes allt mer 

 vinna terräng. I Aurivillius' »Nordens fjärilar» finnes den an- 

 given för Östergötland, Hälsingland och Lule lappmark, senare 

 angivas den av J. Andersson från Färlöf i Skåne (Ent. Tidskr. 

 1891, sid 32), av J. Peyron från Lidingön (Ent. Tidskr. 1896, 

 sid. 79, och 191 1, sid. 68), av J. Meves från Velamsund, 

 Värmdö (Ent. Tidskr. 1899, sid. 221) och av H. Nordenström 

 återfunnen i Östergötland vid Linköping (Ent. Tidskr. 19 13, 

 sid. 384). De sista åren har jag funnit den vid Nacka i Söder- 

 manland flygande april— -maj, 1914 fann jag dess larv å Ekerön 

 i Mälaren (Uppl.) samt vid Eknäs å Värmdön; 1915 fanns 

 larven å Runmarö, Uppland, å alla lokalerna ingalunda säll- 

 synt. 



Larven förekommer alltid mellan platt sammanspunna blad 

 å låga aspbuskar, fanns aldrig på sälg, som från Tyskland upp- 

 gives såsom näringsväxt utom aspen, och detta, ehuru å samtliga 

 lokaler väl så mycket sälgbuskar som asp förekom. Larven, 

 som har de 3 första paren bukfötter förkrympta, är ljusgrön med 

 2 smala, vitgula rygglinjer, inneslutande ett mörkgrönt band, 2 

 smala, vitgula sidorygglinjer och en bredare vit sidolinje, upptill 

 svartkantad, ovanför vilken de ockragula, svartkantade andhålen 

 stå, ryggen med gulvita prickvårtor, bärande korta svarta, hår; 

 huvudet grönt med svarta teckningar å sidorna; undersidan 

 mycket ljust grön. Detta är den vanligaste teckningen. Emellan 

 de ljusa linjerna äro ofta insprängda svarta skuggningar, som 

 kunna helt ta överhanden. Inemot tiden för förprppningen blir 

 larven först mörkgrön, sedan brunröd, varvid teckningarna för- 

 svinna utom den vita sidolinjen, som i de flesta fall kvarstår. 

 Fullvuxna larver träffas från mitten av juni till början av juli. 



Till förpuppningen gnager sig larven in i ett stycke murket 

 trä, i fångenskap även i torv, dock föredrages murket trä. 

 Här ligger sedan puppan i en mycket trång gång, som dess- 

 utom är så kort, att puppans huvud berör det lock, som täcker 

 gången. Gången göres 2 — -3 cm. lång och är oftast täckt av 

 tvenne lock, ett inre närmast puppan, tunt, nästan ofärgat och 

 med blott få träspånor inblandade, ett yttre hårt och sprött, i 

 de flesta fall grågulaktigt och oftast med något inblandat trä- 

 mjöl. Gången göres antingen rak eller mer eller mindre vinkel- 

 böjd, beroende på var larven börjar äta sig in i träet, huvud- 

 riktningen av gången brukar nämligen vara i träets längdriktning. 



Entoiuol. Tidskr. Arg. y6. //. 2 — 4 (iç/j). IC) 



