22 (OLA DOCERA: 
ofvanifrån en dylik öppning på skalet, som den, hvilken jag beskrifvit hos 
föregående arten, men jag har icke kunnat se, att skalet omkring denna 
öppning bildat en uppstående kant. Ofvan hjertat har jag äfven funnit 
spår till ett det derstädes befintliga, förmodade vidfästningsorganet hos 
föregående liknande organ, ehuru jag icke sett detta utskjutande genom 
skalet, såsom hos den. 
' Hannen, hvilken jag funnit vid samma tid, som honan, är beskrifven 
af LrÉvIs, FiscHEr och Barrp, men af den sistnämnde ej fullt naturtroget. 
Den är af samma storlek, och ungefär af samma form, som honan, med 
den skilnad, att bakre kanterna af skalet äro något rundade. Men den 
skiljes lätt från henne genom bildningen af första paret antenner (tab. 
XVI, fig. 8). Desse hafva en längd, som nästan öfverträffar halfva kropps- 
längden. De bestå af ett litet basalsegment (a), och ett så småningom 
afsmalnande andra segment (6), som utgör nästan hela antennen. På 
främre kanten af detta sednare synes det vanliga knippet af så kallade 
känselborst, och den bakre är vid nedre delen fint hårig. Något bakom 
sista benparet har den å hvardera sidan af abdomen ett stöfvellikt bihang, 
hvilket räcker utom abdominalklorne, och inuti har en fin sig slingrande 
kanal, samt nära spetsen den yttre genitalöppningen.] 
I Skåne synes denna arten vara sällsynt. Blott på ett enda ställe 
vid Vestra Wram, ej långt från Christianstad, har jag hittills lyckats finna 
den. Här träffades den i början af Juli i oändelig mängd uti en liten 
göl med rent vatten, och med dyig, af starrgräs bevuxen botten. Längre 
fram på sommaren, sedan vattnet å detta ställe till betydelig del uttorkat, 
sökte jag den der förgäfves. Den synes lifligare och snabbare i sina rö- 
relser, än föregående, och brukar, liksom den, ofta med ryggen fästa sig 
vid glaskärlet, der den förvaras. Tre å fyra dagar bibehöll den sig lef- 
vande under fångenskapen. | 
Anm. Barp har å anförda stället för denna arten bildat ett nytt slägte — Daph- 
nella — som han hufvudsakligen grundat derpå, att båda grenarne af andra paret antenner 
hvardera blott hafva tvenne leder. Då likväl den kortare grenen har trenne, leder, ehuru 
det första är särdeles kort, och «den dessutom visar en nära frändskap med den föregående 
arlen, så synes mig denna generiska åtskilnad sakna giltiga grunder. Äfven bör det-an- 
märkas, all Bamp för första ledet af den längre grenen af samma antenner uppgifver trenne 
långa borst, ehuru detta led, såsom synes af hans egen figur N:o 2 å tab... XIV, har fyra 
sådana borst; och för sista ledet af den kortare grenen har han blott anfört trenne dylika 
borst, ehuru sistnämnde figur utvisar fyra sådana å detta led, hvilket också är det rätta. 
Han uppgifver äfven, alt de långa borsten (”filaments?) å samma antenner icke äro cilierade 
("not plumose”), hvilket är oriktigt. 
———— — " 
