INLEDNING. 
I. 
D. här ifrågavarande Crustaceerna åro i allmänhet de minsta af alla 
inom denna klass, och kännedomen om deras organisation kan derföre 
endast förvärfvas genom microscopiska undersökningar, om än djuren i 
sin helhet, icke äro, hvad man kallar, microscopiska, utan ganska väl kunna 
ses af det obeväpnade ögat. För att tydligen kunna se en del organer, 
som för bestämningen och klassifikationen äro af stor vigt, t. ex. mun- 
delarne, behöfver man, då det är frågan om de mindre formerna, ofta 
anlita en 2 å 300 gångers förstoring. Det är häraf klart, att dessa 
undersökningar äro underkastade stora svårigheter, och icke alltid kunna 
ernå nöjaktig säkerhet och noggrannhet, icke derföre, att man ju icke 
kan erhålla den nödiga förstoringen, då denna kan utsträckas vida längre, 
utan derföre, att det är svårt, att få de delar, som man särskildt vill se, 
tydligt och redigt afsöndrade från de andre, samt under ett sådant läge, 
som är nödigt för deras riktiga uppfattning, att ingen optisk illusion, eller 
förvexling med andra främmande delar må äga rum. När det är frågan 
om sådana, hvars genomsigtighet är så stor, att man genom den yttre 
kroppsbetäckningen tydligen kan se de vigtigare inre organer, som 
den omsluter, är det klart, att undersökningen af dessa organer mycket 
lättare vinner sitt mål, än då det är frågan öm sådana, hvars kroppsbe- 
täckning är opak, och först måste borttagas, innan man kan se de delar, 
som inom den förvaras. Detta är orsaken, att man om den inre byggna- 
den hos Cladocera, hvilka i allmänhet äro ganska genomsigtiga, erhållit 
vida mera kännedom, än om densamma hos Ostracoda och Copepoda, 
hvilka deremot äro mer eller mindre opaka. Men då det är frågan om 
undersökningen af de yttre delarne, t. ex. antennerna, mundelarna, eller 
benen, hvilka merendels måste skiljas åt, då de eljest lätt kunna sam- 
