64 CLADOCERA. 
ända starkt inåtböjd, samt har vid tuggytan trenne stora sågtandade tag- 
gar. Fischer anser sig hafva funnit spår till maxiller. 
Benen äro fyra par, aftagande i storlek bakåt. De trenne första 
benparen hafva i det närmaste det utseende, som fig. 5 utvisar. De äro 
nästan endast olika hvarandra i anseende till längden. De främre äro 
ganska stora och långa, större, än fig. 3 utvisar, samt dölja merendels 
labrum och mandiblerna. De bakre äro kortare. MHvartdera består af fyra 
leder, af hvilka basalledet är det största, och ungefär af samma längd, 
som det andra ledet. A yttre sidan bär basalledet vid sin nedre ända ett 
bladlikt bihang (fig. 5, a), som i kanten har fem ledade och med långa och 
fina cilier försedda borst. Detta bihang tyckes vara ett respirationsorgan. Det 
andra ledet har i bakre kanten ett par rader af med gröfre cilier för- 
sedda borst. Tredje ledet har i bakre kanten tvenne dylika borst, som 
äro längre, och blott i den bakre kanten hafva cilier. Fjerde ledet 
har fyra grofva borst eller klor, som äro ännu längre, något böjda 
bakåt, och endast å den bakre kanten närmare basen bära grofva cilier, 
eller rättare taggar”). Antalet af dessa borst är något olika på olika 
benpar. Det beskrifna är det första. Det fjerde benparet (fig. 6) är 
enklare, och visar inga spår till leder. Mot spetsen synes det deladt i 
tvenne flikar, som vid spetsen eller undre kanten äro försedda med 
borst. Den främre, smalare fliken har trenne, och den bakre, bredare 
rundade fliken tvenne dylika. Den sednare är derjemte i bakre kanten 
cilierad. Man antager i allmänhet, att benen hos detta slägte, mot det 
hos Cladocera vanliga förhållandet, fungera såsom rörelseorganer, tillfölje 
af deras läge utom skalet. Men när man iakttager djurets rörelser, ser 
man, att antennerna af andra paret äro i en utomordenteligen stark verk- 
samhet, och hos den fungera ännu kraftigare som rörelseorganer, än hos 
de andre, och man torde derföre åt dem här, som hos de andre, böra 
tillskrifva djurets förmåga att röra sig. Benens byggnad är sådan, att de 
tyckas vara ämnade till att fungera såsom maxiller, eller sådana redskap, 
genom hvilka djuret kan bringa födoämnena till munnen. Detta är så 
mycket naturligare som de egentliga maxillerna här stannat på en så låg 
utvecklingsgrad, att de endast förefinnas i ett rudimentärt tillstånd. Det 
är ofvan anfördt, huruledes benen hos Daphnierna äfven fungera såsom 
3) Å figuren äro såväl dessa borst, som de på nästföregående ledet aftecknade med 
cilier å båda kanterna, hvilket härmed rättas. 
