LYNCEUS EXIGUUS. 79 
tvärstrimmor.  Föröfrigt synes det fint punkteradt. Det är dunklare til 
färgen, samt mindre genomsigtigt, än hos den föregående. Den svarta 
fläcken under ögat har samma läge, som hos föregående, men är större, 
än hos den, så att den är föga mindre än ögats svarta pigment. Första 
och andra paret antenner synas hafva samma bildning, som hos föregå- 
ende. Den bakre delen af abdomen är äfven mycket lik dennes, men 
har å den medlersta delen af sin bakre kant en temligen djup bugt, och 
de båda raderna taggar å samma kant sträcka sig icke längre upp än 
till denna bugt. De båda abdominalklorna hafva samma utseende, som 
hos föregående. 
Hannen är okänd. 
Den synes vara sällsynt. Jag har blott funnit ett enda individ i Juh 
månad vid Trolle Ljungby uti stillastående vatten på torfbotten. Dess 
ringa storlek gör att den lätt förbises, och det är möjligt, att den i 
sjelfva verket icke är så sällsynt. 
4. LYNCEUS EXIGUUS, n. sp. 
Testa striala et reticulata, a latere visa, quodammodo rectangularis, supra et infra arcuata, supra 
postice leviter sinuata, postice truncata, ad angulum marginis posterioris et inferioris dentata, antice 
rostrum breve et obtusum formans. Antenna primi paris rostro vix longiores. Antennarum secundi 
paris ramorum unus tres et alter quattuor setas longas geniculatas et ciliatas gerens. Ahdominis po- 
slici margo posticus infra setas abdominales tres sinus et inter hos processus duos obtusos habens /; 
postea apicem versus seriebus duabus aculeorum pröeditus, et apice rotundato. Ungues abdominales 
basin prope aculeum magnum postice gerentes. Inter congeneres suos minimus. Longitudo circif. 
Y/, mm. 
Tab. VII, fig. 9 & 10. 
Beskrifning : Denne, som af alla sina samslägtingar är den minste, 
skiljes lätt från de andre genom skalets form. Sedd från sidan (tab. VII, 
fig. 9, honan), bildar dess öfre kontur en båge, som bakåt sänker sig 
starkt, och nåra bakre vinkeln öfvergår i en liten bugt. Baktill är skalet 
tvärt afhugget, och de bakre kanterna bilda såväl med den öfre som med 
de undre trubbiga vinklar. Vid öfvergången till de sednare äro tvenne 
taggar, bildade genom inskårningar i skalet, samt derofvan en liten bugt. 
De undre kanterna af skalet bilda en jemn båge, som är mindre böjd än 
den öfre, och framtill öfvergå de med en stark rundning i de fråmre. De 
förra hafva långsåt långa borst. Rostrum är kort och något trubbigt. 
