86 CLADOCERA. 
af vattenväxter, och det andra i September uti Höje å nära Lund. TLTik- 
som den följande har den utseende af ett rullande klot, då den simmar, 
tillfölje af dess nästan klotrunda form. 
9. LYNCEUS SPHERICUS, Mönrer. 
Testa, a latere visa, fere circinala, marginibus inferioribus obtuse angulatis; infra, presertim apud 
juniores, interdum retliculata. Rostrum longum et acutum. Macula nigra infra oculum magna, oculo 
parum minor. Åntennarum secundi paris ramorum unus tres, et alter quattuor setas geniculatas et 
ciliatas gerens. Abdominis margo posticus, pone setas abdominales processu acuminato vel obtuso. 
Longit. circit, 14 mm. 
Tab. VIL fig: 12—17. 
Lynceus sphericus, OO. F. MULLER: Entomostraca, p. 71, tab. IX, fig. 7—9. 
. ? ZADDACH: Synops. Crust. Prussic. Prodromus, p. 29. 
LIRVIN: Die Branchiop. d. Danziger Gegend, p. 41, tab. X, fig. 5. 
S. FiscHEr: Uber die in d. Umgeb. v. S:t Petersb. vorkomm. Branchiop. u. 
Entomostraceen, p. 192, tab. IX, fig. 13—15. 
4 4 (mas) W. ZENKER: MULLERS Archiv f. Phys. ete. 1831, p. 119, tab. III, fig. 3. 
Monoculus sphericus, JURINE: Hist. des Monocles, p. 137, tab. 16, fig. 3, a—m. 
Chydorus 2 BaArrD: Brit, Entom. p. 126, tab. XVI, fig. 8. 
Beskrifning: Till formen har honan, sedd från sidan (tab. VM, fig. 
12), mycken likhet med föregående, men rostrum är något kortare, och 
de undre kanterna af skalet hafva baktill en trubbig vinkel. Dessutom 
har den den svarta fläcken under ögat större, då den är föga mindre 
än ögats svarta pigment. Den är nästan cirkelrund med bakre delen af 
skalet något litet utdragen. Den öfre kanten bildar en jemn båge, och 
öfvergår med en rundning eller en trubbig vinkel i de bakre kanterna af 
skalet, som här är öppet. Vid öfvergången mellan de bakre och undre 
kanterna är en föga bemärkbar trubbig vinkel, och dessa sednare, som 
derunder gå snedt nedåt och framåt, hafva något nedom denne en annan 
trubbig mera tydlig vinkel, och på sin medlersta del en temligen utstående 
rundning. Parallelt med bakre delen af undre kanterna löper en upphöjd 
cilierad linia. Stundom, isynnerhet på yngre individer, synes skalet på sina 
nedre delar groft reticuleradt. Rostrum är temligen långt och spetsigt, 
samt lägges af djuret ofta tätt intill främre kanterna af epimererna, som äro 
rundade. Sedd ofvanifrån (fig. 13), är den särdeles bred, med hufvudet 
framtill bredt och rundadt, samt med tydliga impressioner på sidorna 
mellan hufvud och thorax. Den medlersta delen af thorax är bredare än 
X 
