88 CLADOCERA. 
Anm. Zeskers beskrifning och figur på anf. st. öfver första parel antenner hos han- 
nen af ÅL. spheericus afvika ganska mycket från hvad jag haft tillfälle att erfara, enligt 
den ofvan lemnade beskrifningen. Han uppgifver, alt de bestå af tvenne leder, och figuren 
upplager å främre sidan blott ett groft borst, som är ledadt, och borsten, som sitta vid 
nedre ändan, äro alltför fina. Figuren ulvisar dock tydligen, att de af honom uppgifna 
lederna blott äro långsgående veck. Äfven har han å figuren öfver hela djuret placerat 
anus straxt bakom addominalborsten, då den likväl hos hannen, liksom hos honan, och hos 
alla Lyncei, är belägen vid spetsen af abdomen, såsom ofvan blifvit anmärkt för ÅL. la- 
mellatus. 
B) Testa, supra visa, antice coarctata et acuminata. 
10. LYNCEUS STRIATUS, (Jurme). 
Testa, a latere visa, fere ovata, pellucida et oblique striata, margine superiore areuato, inferiori- 
bus sinuvatis. Rostrum obtusum. Oculus circiter in medio inter marginem superiorem et inferiorem 
testa capitis silus. Antennarum secundi paris ramorum unus tres et alter quattuor setas geniculatas 
et ciliatas, et hic etiam ad apicem articuli primi aculeum longum, gerens. Abdomen mediocre, fere 
xquale. Longit. cire. 14 mm. 
TIDS VIL fE0, 
Monoculus striatus, JURINE : Hist. des Mon. p. 154, tab. XVI, fig. 1 & 2. 
Lynceus striatus, LiRVIN: Die Branchiop. d. Danzig. Geg. p. 41, tab. X, fig. 8 & 9. 
” > dleucocephalus,  KocH: Deutschlands Crustaceen, Myriapoden etc. 36 h. pl. 10. 
4 fp S. FISCHER: Ergänzungen etc. zu d. Abhandl. iber die Brancbiop. u. En- 
tomostr. in d. Umgeb. v. S:t Petersb., Mém. des Sav. étrangers, T. VII, p. 
11, tab. III, fig. 6—9. 
Acroperus harpee, BARD EN Brit vEntom. p. 129; tab oNNI fig. 5: 
Beskrifning: Från alla de föregående skiljes denna arten ganska lätt 
derigenom, att den, sedd ofvanifrån, har främre delen af hufvudet mycket 
hoptryckt och tillspetsad. Från den följande, med hvilken den har denna 
karakteren gemensam, och hvilken den för öfrigt mycket liknar, skiljes 
den genom en annan form på abdomen, som är af medelmåttig längd och 
nästan jemnbred, samt dessutom genom mindre storlek. Sedd från sidan 
(tab. VII, fig. 5), är honan ungefär af en oval form, med öfre och bakre 
konturerna bildande en oafbruten båge, med en tydlig vinkel mellan de 
bakre och undre kanterna, samt å samma ställe med ett par små taggar. 
De undre kanterna hafva en grund bugt, och långa samt grofva borst, 
samt öfvergå med en jemn rundning ide främre convexa kanterna af epi- 
mererna. Hufvudets skalbetäckning sträcker sig långt ned på sidorna, så att 
rostrum derigenom blifvit trubbigt. Med undantag af hufvudet, är skalet 
strieradt af temligen glesa snedt gående strimmor. Vanligtvis är den 
