Orpo: OSTRACODA, LATREILLE. 
Animal testa bivalvi, ligamento dorsali connexa, inc:usum. Caput indistinetum. Oeculus unicus 
2 ? 
compositus, vel duo, testa obtecti. Antennarum duo paria; par superius gracilius, et ad apicem seltis 
longis preditum ; par inferius pediforme, ad apicem ungue vel unguibus instructum, et interdum ra- 
? |; 2 1 
mum parvulum appendicularem gerens. Mandibule, quum adsunt!), palpo predite. Maxillarum 
plerumque duo, raro tria paria, quorum duo, vel tantummodo unum par appendicem branchialem 
gerens. Pedum, minime branchiferorum, duo vel tria paria, vel etiam tantummodo unum par ?). 
Ahdomen posticum in duos ramos 2xequales, interdum tenues et lineares, interdum crassos et carnosos 
I ? z , 
raro vero laminosos divisum. Ova intra testam portantur. 
Ostracoda, LATREILLE: Regne Animal par G. CUVIER, 2:e edit. IV, p. 151. 
Seconde Division des Manocles, JURISE: Hist. des Mon. p. 159. 
Ostrapodes, STRAUS: Mém. du Mus. d'Hist. Nat. T. VII, p. 58. 
Cyproides ou Ostracodes, M. EpvARDS: Hist. Nat. des Crust. T. III, p. 393. 
Ostracoda, BAIrRD: Brit. Entomostraca, p. 138. 
De Crustaceer, som tillhöra denna ordningen, äro, liksom de af den 
föregående, särdeles små, och uppnå sällan en lineas längd. Kroppen är 
innesluten uti ett skal i form af en tvåskalig snäcka, eller mussla, hvilket 
de ömsa ganska ofta. Vissa delar af kroppen — antennerna, benen, och 
hos en del den bakre delen af abdomen — kunna sträckas utom skalet. 
Detta sednare tyckes vara af samma struktur, som de högre Crustaceer- 
nas skal, och skiljes lätt från musslornas derigenom, att det är poröst, 
med den inre sidan ojemn, och saknande den släta och glänsande ytan, 
som den har hos de sednare. Den yttre sidan af detsamma är beklädd 
med en epidermis, som har förmågan att slå vattnet från sig, och ofta 
är glänsande. Den är merendels bevuxen af hår eller borst, som sitta 
1) Slägt. Cypridina och Philomedes, som beskrifvas längre fram bland de Östra- 
coda, som tillhöra hafvet, sakna mandibler. 
2) Det organ hos sl. Cypridina och Philomedes (se vab. XVII, fig. 4, k, samt fig. 
3), som man kallat det andra benparet, eller ”oviferous feet,” Barn, är så alvikande från 
alla andra ben, att det icke synes mig med rätta kunna behålla denna benämning. 
