NOTODROMAS MONACHUS. 97 
cilierade borst, som räcka utom spetsen af klon å sista ledet. Fjerde 
ledet, som är kortare än femte, har vid sin nedre ända å främre sidan 
tvenne och å bakre dito tvenne korta borst. Femte ledet har vid sin 
nedre ända å främre sidan tvenne långa, och tvenne korta borst, af hvilka 
de förra äro tjocka och klolika. Vid nedre ändan af det sjette ledet, 
som är långt och smalt, sitter en lång och smal samt föga krökt klo, utan 
sågtänder i bakre kanten, samt trenne borst, nästan lika stora som denna. 
Munnen med de dertill hörande delarne: labrum, labium, mandiblerna 
och maxillerna, företer, med undantag af andra paret maxiller, enahanda 
bildning med den vanliga inom följande slägtet, och som der kommer att 
beskrifvas. Andra paret maxiller hos honan (tab. XII, fig. 1) afvika der- 
igenom, att de icke hafva något branchialbihang ofvan den tjocka och 
köttiga palpen (c). De tyckas bestå af tvenne leder, och vid nedre ändan 
bära de starka och spetsiga borst, samt ofvan dessa å samma led några 
andra längre och cilierade borst. Hos hannen hafva de fått en helt annan 
form än hos honan. De hafva antagit utseende af ben med långa klor, 
och fungera utan tvifvel såsom appendices åt generationsorganerna, tje- 
nande till att fasthålla honan under copulationen, och i så fall analoga 
med benen af femte benparet hos Diaptomus (Cyclopsina) Temora och 
Calanellu, eller dem af första paret hos Daphnia och Lynceus. Första och 
andra lederna af dessa till ben förvandlade maxiller motsvara sjelfva stam- 
men af samma maxiller hos honan, samt hafva äfven ganska mycken lik- 
het med denne. Vid nedre ändan af andra ledet äro styfva borst, liksom 
vid ändan af sistnämnde maxiller. Den stora olikheten härleder sig isyn- 
nerhet deraf, att maxillans palp, som motsvaras af tredje ledet, erhållit 
en alldeles afvikande form, vid spetsen blifvit beväpnad med en lång och 
spetsig klo, samt fått sin plats närmare spetsen af andra ledet. Då det 
nämnda tredje ledet är särdeles rörligt, och merendels ligger tillbakadraget 
uppåt andra ledet, så är det möjligt, att den öfriga delen af benet, nem- 
ligen första och andra lederna, äfven kan fungera såsom maxiller, och 
således hafva tvenne funktioner, emedan borsten vid ändan af andra ledet 
då äro särdeles framstående, såsom å samma maxiller hos honan. Dessa 
maxillarben äro icke likadana å båda sidorna. Det högra (tab. VII, fig. 
8) är längre och spensligare, än det venstra (fig. 7). Klon (a) är längre 
och mindre böjd, än den på detta sednare, samt omsluten af en tunn 
hinna. A det venstra maxillarbenet är det tredje ledet temligen kort samt 
bugtigt, och dess klo är ganska starkt böjd. 
S 13 
