CYPRIS. 105 
snedt uppifrån nedåt och framåt, samt möta hvarandra ungefär midt för 
munöppningen. Deras tänder äro alltid till färgen bruna. 
Bakom munnen och mandiblerna sitta tvenne par maxiller, som hvar- 
dera bära ett branchialbihang. Första paret maxiller (fig. 5) äro störst. 
Sjelfva maxillan är handlik, bestående af en bred stam (a), på ändan af 
hvilken sitta fyra fingerlika grenar, som på spetsarne bära grofva och 
spetsiga borst eller taggar. Den längsta af dessa grenar (6) består af 
tvenne leder, af hvilka basalledet är längst. Detta har å yttre sidan nära 
dess ända flera st. cilierade borst. Å yttre sidan af stammen är fästadt 
ett stort, halfmånformigt, membranöst branchialbihang (c), som i bakre 
kanten bär omkring tjugosex ledade och cilierade borst eller strå- 
lar, som nedåt mot stammen aftaga i längd. Den fråmre kanten af detta 
bihang är genom muskler (d) fästad vid huden. På det lefvande dju- 
ret är det i en ständig hviftande rörelse fram och tillbaka. — Andra 
paret maxiller (fig. 6 samt tab. XXVI, fig. 8.) äro mindre, samt utan 
tecken till fingerdelning. De sitta bakom och nedom första paret, och 
hafva en rigtning, som är mera sned, än deras. Vid nedre ändan (a) 
äro de böjda något inåt, samt bära vid spetsen ett temligen stort antal 
— omkring 12—14 — cilierade och styfva borst. Deras stam är längre 
och smalare, än den af de föregående. Denne har inga tydliga leder. 
På bakre och yttre sidan är fästad en lång och tjock, mot spetsen af- 
smalnande palp (c), som i spetsen bär trenne cilierade borst, af hvilka 
det medlersta är längst, samt ofvan denne ett litet branchialbihang (5), 
som i bakre kanten har ungefär sex ledade och cilierade strålar eller borst. 
Detta bihang företer enahanda rörelser med det stora å första maxillan '). 
Första benparet (tab. XII fig. 8), som har sitt fäste straxt bakom 
andra paret maxiller, äro rigtade framåt, samt ganska tjocka och starka. 
De bestå af fem leder, och det sista korta ledet bär en lång och något 
krökt klo, som på sin främre sida mot spetsen har korta borst. För öf- 
10) Jag känner icke, huruvida detta branchialbihang å andra maxillan äfven finnes hos 
hannen, der denna maxilla förmodligen antager ett benlikt utseende, emedan jag, oaktadt allt 
sökande, icke lyckats finna någon hanne af detta slägte; men det är dock troligt, att det 
finnes äfven hos honom. Besynnerligt nog, har det undgått allas uppmärksamhet, med 
undantag af RaAmporr, som å ofvan anförda stället, tab. III, fig. 4, c temligen känneligt 
afbildat detsamma. Hade S. Fiscner observerat detta bihang, så hade han förmodligen 
icke ansett hela den andra maxillan såsom palper åt det stora branchialbihanget vid första 
maxillan. 
14 
