116 ÖSTRACODA. 
mest yngre individer, ehuru äfven en och annan äldre med stora ägg: 
Den simmar snabbt, och är liflig uti sina rörelser. 
c) Margo inferior teste, a latere vise, sinuatus, 
7. CYPRIS AFFINIS, Fischer. 
Testa quodammodo elongata et ventricosa, pilosa; a latere visa, antice et poslice fere xque alta, 
margine superiore arcuato, altitudine maxima ante medium sita, amargine inferiore in medio paullum 
sinuato,; supra visa, elongato- ovata, posltice parum crassior, latitudine maxima, altitudini fere aquali, 
pone medium sita; infra convexa, marginibus valvularum in medio inflexis; viridis, fasciis duabus 
indistinetis flavido- albidis, passim maculis obscure viridibus, et ad latera area irregulari albida. Bami 
abdominales tenues, parum arcuati. Longit. cire. 1!/; mm. 
Tab. XI, fig. 3—14 
Cypris affinis, S. FISCHER: Uber das Gen. Cypris, p. 160, tab. X, fig. 9—11. 
Beskrifning: Denna, som ungefär är af samma storlek, som föregå- 
ende, kännes derigenom, att skalet är temligen bukigt, af något aflång 
form, samt till färgen grönt med tvenne otydliga gulhvita tvärband. Det 
är hårigt, isynnerhet vid båda ändarne. Sedt från sidan (tab. XI, fig. 
12), är det framtill och baktill ungefär lika högt, med den öfre konturen 
bågböjd, och med största höjden framom midten, samt med en liten bugt 
å medlersta delen af den undre konturen. Sedt ofvanifrån (fig. 13), är 
det aflångt ovalt, med den bakre delen något tjockare, och med största 
bredden, som är nästan lika med höjden, närmare bakre ändan. Undertill 
är det convext, med kanterna föga inböjda. Till färgen är det, som 
nämndt, grönt, här och der med mörkare fläckar, med tvenne otydliga 
gulhvita tvärband, samt med ett irreguliert hvitaktigt fält å midten af si- 
dorna. De långa borsten å inre sidan af tredje ledet af de undre an- 
tennerna räcka knappt utom klorna å samma antenners nedre ända. Ab- 
dominalgrenarna (fig. 14) äro smala, och obetydligt böjda. 
De yngre, sedda från sidan (fig. 8), hafva den främre delen afska- 
let i proportion vida högre, samt bugten å den undre konturen starkare 
uttryckt. Ofvanifrån sedt, är deras skal (fig. 9) mot ändarne tillspetsadt, 
och med största bredden på midten. Det synes liksom belagdt med 
större cilierade fjäll (fig. 10). Abdominalgrenarna (fig. 11) äro i pro- 
portion bredare. 
Under våren i April och Maj månader har jag funnit den icke sällan 
